Справа № 308/17997/23

Закарпатський апеляційний суд

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.06.2024                 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., за участю захисника-адвоката Бойка Б. Б., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/26/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.12.2023. 
Цією постановою: 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536 грн 80 коп. судового збору.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 341670 від 03.08.2023 та постанови судді від 26.12.2023 вбачається, що 03.08.2023 о 00 год 53 хв в с. Минай, вул. Богдана Хмельницького, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen SHARAN» д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився у найближчому медичному закладі у лікаря нарколога, що підтверджується висновком медичного закладу № 1616 від 03.08.2023. Дії ОСОБА_1 за порушення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді від 26.12.2023 скасувати та закрити провадження у справі на підставі ст. 22 КУпАП, звільнивши його від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оголосивши йому усне зауваження. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про те, що судом винесено постанову без належного з`ясування фактичних обставин справи,  внаслідок чого прийнято незаконне рішення, а судовий розгляд справи проведено без дотримання вимог ст. 7, 9, 245, 248, 280 КУпАП. Заперечує факт вчинення ним адміністративного правопорушення та стверджує, що постанова суду є не необґрунтованою. Окрім того, звертає увагу, що наявна у нього кількість виявлених проміле алкоголю в крові (0,33%) при допустимій нормі у 0,2 проміле, не відповідає тій суспільній небезпечності, яка є типовою для його виду адміністративного правопорушення, а його дії не заподіяли будь-якої шкоди суспільним інтересам, юридичним чи фізичним особам. Також зазначає, що на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення автомобіль 
-2-

знаходився в нерухомому стані, а ліки він вжив після завершення поїздки, оскільки усвідомлював, що при їх прийнятті не повинен керувати транспортним засобом. Зазначає, що з 2010 року в нього діагностовано «Пролапс мітрального клапана ІІ ступеня» і для усунення симптомів хвороби приймає лікарський препарат «Тонгінал», який містить етанол. 
В доповненні до апеляційної скарги адвокат Бойко Б. Б. посилається на те, що результати проведеного огляду за допомогою «Drager Alcotest 6820» є необ`єктивними і такими, що не можуть вважатися належним доказом, оскільки відповідно до роздруківки тестування температура повітря становила +23 градусів, а відповідно до довідки про температуру повітря, виданої Закарпатським обласним центром з Гідрометеорології № 99801-450/998-04 від 04.04.2024, температура повітря 03.08.2023 у період часу з 00:00 по 03:00 становила з 17,4? по 19.10?. Вказує і на те, що перед початком огляду працівники поліції не переконалися у справності приладу «Драгер Алкотест 6820», не виконали контрольний тестовий замір відсутності показників алкоголю в повітрі перед його оглядом на стан сп`яніння. Тому вважає, що висновок про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є сумнівним.
       Будучи належним чином повідомленим про час та місце  розгляду апеляційної скарги,  ОСОБА_1  на розгляд справи щодо нього не з`явився. Останній рухом справи не цікавився, судову кореспонденцію отримував, до суду в черговий раз не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип – верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , що не може розцінюватись як порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП. При цьому враховується думка захисника-адвоката Бойка Б. Б. про можливість розгляду апеляційної скарги без участі ОСОБА_1 який обізнаний про день та час апеляційного розгляду.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника-адвоката Бойко Б. Б., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав. 
Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. За змістом вказаної норми закону, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

-3-

Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП передбачені розділом IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі Інструкція), затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015.
Пунктом 3 розділу ІХ Інструкції передбачено, що направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від № 1103 (зі змінами) від 17.12.2008. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.
Відповідно до пунктів 2 та 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Згідно п. 6, 7, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду… водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється  поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що 

-4-

належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я,  поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються наявними і дослідженими судом доказами.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серіїААД № 341670 від 03.08.2023 встановлено, що 03.08.2023 о 00 год 53 хв в с. Минай, вул. Богдана Хмельницького, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen SHARAN» д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився у найближчому медичному закладі у лікаря нарколога, що підтверджується висновком медичного закладу № 1616 від 03.08.2023. Дії ОСОБА_1 за порушення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Висновком  № 1616 від 03.08.2023 лікаря КНП «ЗОМЦПЗ та МЗ» ОСОБА_3 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, стверджується, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Цей висновок не суперечить вимогам, як ст. 266 КУпАП, так і Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015.
Наведені  докази  є  допустимими, належними  і достатніми для підтвердження висновків суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. 
Матеріали справи також не містять доказів про порушення поліцейським – інспектором СРПП ВП № 1 Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області Мудранинцем В. В. законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки поліцейським дотримано вимоги ч. 2 ст. 251, ст. 256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 341670 від 03.08.2023, складено відповідно до вимог, встановлених ст. 256 КУпАП, уповноваженим на такі дії працівником поліції, у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом. 
Доводи про те, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення апеляційний суд відхиляє, оскільки такі спростовуються наступними доказами. 
-5-
Судом досліджено відеозапис доданий до матеріалів справи, з якого вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, оскільки порушив правила дорожнього руху. Наведене підтверджується копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 7448800 від 03.08.2023, що долучена до матеріалів справи.
Після зупинки працівниками поліції у порушника були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, в зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Drager» на місці зупинки, на що останній погодився.         Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Drager» «ALCOTEST 6810», прилад «ARCE-0183», результат огляду - 0,45 ‰ алкоголю (вказане зафіксоване в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, доданим до матеріалів справи). З цим результатом ОСОБА_1 не погодився, у зв`язку з чим працівниками поліції йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі охорони здоров`я.
В подальшому лікарем КНП «Закарпатський обласний медичний центр психологічного здоров`я та медицини залежностей» проведено огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння, за результатами продувів встановлено – 0,35‰ та 0,33‰ алкоголю в крові. В результаті медичного огляду, згідно висновку № 1616 від 03.08.2023, виданого лікарем КНП «ЗОМЦПЗ та МЗ» ОСОБА_3 встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Посилання сторони захисту на довідку Закарпатського обласного центру з Гідрометеорології № 99801-450/998-04 від 04.04.2024, відповідно до якої температура повітря 03.08.2023 у період часу з 00:00 по 03:00 становила з 17, 4? по 19.10 ?, апеляційний суд визнає неспроможними, оскільки такі не спростовують факту перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, який перевищує допустиму норму для керування транспортним засобом, що підтверджується і висновком лікаря № 1616 від 03.08.2023.
Жодних обставин, які б ставили під сумнів результати огляду ОСОБА_1 , проведеного в закладі охорони здоров`я, апеляційним судом не встановлено і стороною захисту не надано жодних доказів, які б свідчили про неналежність та недопустимість висновку лікаря № 1616 від 03.08.2023 як доказу в даній справі.
З цих підстав, апеляційний суд не бере до уваги і доводи сторони захисту про те, що перед початком огляду працівники поліції не переконалися у справності приладу «Драгер Алкотест 6820», не виконали контрольний тестовий замір відсутності показників алкоголю в повітрі перед його оглядом на стан сп`яніння.
Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували доводи апеляційної скарги щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження у справі, в апеляційній скарзі не наведено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені, а доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин події та не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Суддею першої інстанції досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Таким чином, обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції законодавства при винесенні постанови, яке полягало у не з`ясуванні місцевим судом всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

-6-

Що стосується доводів апеляційної скарги про закриття провадження у справі у зв`язку з малозначністю скоєного ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на думку апеляційного суду, вони не підлягають до задоволення з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності обмежитись усним зауваженням. Положення цієї статті не застосовуються до правопорушень, передбачених, серед іншого, статтею 130 КУпАП. Тобто, законодавець чітко визначив, що особи, які визнані винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого, у тому числі ст. 130 КУпАП, з огляду на суспільну небезпечність таких правопорушень та посилення відповідальності за їх вчинення, не можуть бути звільнені від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого діяння.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 визнаний винуватим саме у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому в суду апеляційної інстанції немає процесуальної можливості звільнити його від адміністративної відповідальності відповідно до вимог ст. 22 КУпАП.
Таким чином, судом першої інстанції з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, зокрема, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та обставин справи, правильно вирішено питання про кваліфікацію діянь ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами, відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що хоч і є суворим, проте безальтернативним видом стягнення.
З таким висновком суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції і вважає, що з врахуванням наведених обставин, а саме те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, таке порушення правил дорожнього руху є грубим та потенційно небезпечним як для самої особи, яка керує транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, так і для інших учасників дорожнього руху, тяжкість ймовірних наслідків.
Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 відповідає характеру вчиненого адміністративного правопорушення, встановлене у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав для його зміни не вбачається.
Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що стороною захисту не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі про витребування доказів, не заявлялось.

-7-

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд 

                                        П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.12.2023 щодо нього, - без змін. 
Постанова апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя