ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3971/24 Справа № 181/1061/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Літвінова Л. Ф. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова  М. Ю.	

Категорія 81 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року                                                                м. Дніпро
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді – Петешенкової М.Ю.,
суддів – Городничої В.С., Лопатіної М.Ю.,
при секретарі - Шавкун Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу
за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк"
на ухвалу Межівського районного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2024 року про залишення позовної заяви без розгляду
у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - 

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2024 року позовну заяву АТ КБ "ПриватБанк" залишено без розгляду, з підстав передбачених п.8 ч.1 ст.257, ч.13 ст.187 ЦПК України.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивачем не усунуто недоліки позовної заяви у встановлений судом строк відповідно до вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху від 22 січня 2024 року, а тому наявні підстави для залишення позовної заяви без розгляду. 
Не погодившись з такою ухвалою суду, АТ КБ "ПриватБанк"звернулось з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду та передачі справи праву до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що недоліки позовної заяви зазначені в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху від 22 січня 2024 року є надуманими, позовна заява повністю відповідає вимогам діючого цивільно-процесуального кодексу України, а саме вимогам ст.175 ЦПК України. Вказує, що на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху було направлено до суду заяву по усунення недоліків позовної заяви, а тому не можна вважати, що позивач, отримавши копію ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, ухилився від виконання зазначених в ній вимог, оскільки на її виконання, у межах встановленого строку для усунення недоліків, банком до суду направлено відповідну заяву про усунення недоліків. Вважає, що у суду не було правових підстав для залишення позовної заяви без руху та в подальшому залишення позовної заяви без розгляду на підставі положень п.8 ч.1 ст.257 ЦПК України. 
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Цим вимогам оскаржуване судове рішення не відповідає з таких підстав.
Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2024 року позовну заяву АТ КБ "ПриватБанк" було залишено без руху та запропоновано позивачу строк 5 днів для усунення зазначених недоліків позовної заяви. Однією з підстав залишення позовної заяви без руху було те, що останнім було долучено копію позовної заяви разом з додатками для відповідача, роздрукованих шрифтом меншім ніж "12-14".
Ухвалою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2024 року позивачу продовжено строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі Межівського районного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2024 року строком на 5 днів з дня отримання ухвали.
Згідно довідки про доставку електронного документу, ухвала суду від 30 січня 2024 року про продовження строку для усунення недоліків доставлена до електронного кабінету позивача у підсистемі «Електронний суд» 31 січня 2024 року о 19 годині 26 хвилин.
Станом на 08 лютого 2024 року позивач не усунув недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 22 січня 2024 року, тому суд першої інстанції дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду.
Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду, з огляду на таке.
Вимоги щодо змісту позовної заяви та документів, що додаються до позовної заяви, викладені в статтях 175, 177 ЦПК України.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
На підставі ч. 11, 13 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.
Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.
Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк (п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України).
Колегія суддів звертає увагу, що 20 липня 2023 року АТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, до позовної заяви додано документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 2684,00 грн.
Ухвалою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 23 серпня 2023 року провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду по суті. Зі змісту ухвали суд, вбачається, що підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження відсутні.
Ухвалою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2023 року прийнято справу до свого провадження іншим складом суду та вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення учасників справи, справу призначено до розгляду на 22 січня 2024 року.
В подальшому, ухвалою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2024 року позовну заяву АТ КБ "ПриватБанк" було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Колегія суддів звертає увагу на те, що чинним цивільним процесуальним кодексом України передбачено залишення позовної заяви без руху протягом п`яти днів з дня надходження її до суду, або після відкриття провадження не пізніше наступного дня після встановлення суддею, що позов подано без додержання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України.
Проте, в порушення вимог цивільно процесуального кодексу України, суддя, відкривши провадження та призначивши по суті справу до розгляду на 22 січня 2024 року з викликом учасників судового процесу, в судовому засіданні постановив ухвалу про залишення позовної заяви АТ КБ "ПриватБанк" без руху, чим порушив вимоги процесуального законодавства.
Отже, перебуваючи на стадії судового розгляду справи, в порушення вимог цивільно процесуального кодексу України, суд залишив позовну заяву без руху та як наслідок в подальшому без розгляду.
Порушення порядку вчинення процесуальної дії про залишення позовної заяви без руху після відкриття провадження у справі має наслідком незаконності залишення позовної заяви без розгляду.
Оскільки, оскаржувана ухвала є незаконною в силу порушення порядку вчинення процесуальної дії, то апеляційна інстанція не надає оцінку наявності або відсутності недоліків поданої позовної заяви, обґрунтованості встановлення таких недоліків на стадії після відкриття провадження у справі.
Суд першої інстанції не врахував дані обставини і вищезазначені вимоги процесуального закону та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.
Відповідно до п. 1 ст. 6 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.
Кожен, чиї права і свободи, викладені в цій Конвенції, порушуються, має право на ефективний засіб правого захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Право на судовий захист передбачається ст. 55 Конституції України, ст. 4 ЦПК України.
У низці рішень Європейського суду з прав людини, юрисдикцію якого в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.
У справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
У рішенні по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права на доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ч. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали, є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
З огляду на викладене, наявні правові підстави для скасування ухвали суду та направленню справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" - задовольнити.
Ухвалу Межівського районного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2024 року –скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

М.Ю. Лопатіна