УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №286/108/24 Головуючий у 1-й інст. Вачко В.І. 
Категорія 70 Доповідач Борисюк Р. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 року 

       Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого судді         Борисюка Р.М.,
суддів         Павицької Т.М., Трояновської Г.С.,
розглянувши у письмовому провадженні у м. Житомирі цивільну справу № 286/108/24 за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, 
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 05 березня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Вачко В.І. у м. Овручі,
в с т а н о в и в :

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернулась з даним позовом, в якому просила стягнути із ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання їх повнолітньої дочки ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із навчанням, в розмірі 4000 грн, щомісячно, до закінчення нею навчання, тобто до 30.03.2025 включно.
Позов мотивувала тим, що 25.01.1997 між сторонами був зареєстрований шлюб, від якого є діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 26 листопада 2013 року шлюб між сторонами було розірвано.
Рішенням Овруцького районного суду від 28.12.2022 із відповідача стягнуто аліменти на дітей у розмірі 1500 грн щомісячно. 
30 серпня 2022 року доньці Альоні виповнилось 18 років, однак на даний час вона є студенткою Державного університету «Житомирська Політехніка», гірничо-екологічного факультету, денної форми навчання, термін навчання з 01.09.2023 по 30.06.2025.
Вказувала, що сама ніде не працює, а донька проживає у гуртожитку, тому сплачує кошти за її навчання та проживання. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки він неофіційно працює та отримує основну та додаткову пенсію.
Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 05 березня 2024 року позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їх повнолітньої доньки ОСОБА_6 , яка продовжує навчання, в розмірі 3000 грн, щомісячно, починаючи з 08.01.2024 і до досягнення повнолітньою дочкою 23-х років, за умови продовження нею навчання, але не більше строку навчання – 30.06.2025. Вирішено питання судових витрат.
У поданій апеляційній скарзі, відповідач просить його змінити і ухвалити нове рішення, яким стягувати з нього аліменти у розмірі 1000 грн, щомісячно, починаючи з 08.01.2024 і до досягнення повнолітньою дочкою 23-х років, за виключенням періоду канікул, за умови продовження нею навчання, але не більше строку навчання - до 30.06.2025.
Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвалене рішення є незаконним та необґрунтованим, оскільки ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні не відповідають обставинам справи. 
Вказує, що не працює, визнаний інвалідом 3 групи загального захворювання, йому протипоказана важка фізична праця, що підтверджується довідкою огляду МСЕК.
Також зазначає, що судом не було враховано його стан здоров`я та невеликий розмір його пенсії. Можливості сплачувати аліменти в розмірі 3000 грн він не має, оскільки його дохід на місяць складає 4585 грн, з яких сплачує аліменти в розмірі 1/6 частини, що становить 1528 грн. Тобто при сплаті аліментів в розмірі 3000 грн на своє утримання у нього залишиться 57 грн.
Крім того, при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем знаходження.
Відповідно до долученого повідомлення Університету про банківські реквізити для оплати навчання студента зазначено, що плата відповідно до контракту становить 11 000 грн, однак ні самого контракту про вартість навчання, ні квитанцій про оплату навчання не долученого. Із вказаних документів не можна визначити його вартість.
Ухвалами Житомирського апеляційного суду від 15.04.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та справу призначено до розгляду.
У поданому відзиві ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого суду, як таке, що ухвалене з дотриманням вимог закону, - без змін.
Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України (частина 1 статті 368 ЦПК України).
Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи про стягнення аліментів.
Враховуючи наведене, розгляд справи здійснюється без повідомлення учасників справи.
Відповідно до частини 5 статті 268, статті 381 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав відповідачу строк для подачі відзиву.
Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема, з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.
Враховуючи характер спірних правовідносин між сторонами, предмет доказування, зважаючи на конкретні обставини у справі, які не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, оскільки в матеріалах справи містяться докази, надані сторонами, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне розглядати справу у порядку письмового провадження без участі  сторін.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до статті  263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Установлено, що сторони по справі є батьками  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчатися у Державному університеті «Житомирська політехніка» до 30.06.2025, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.11), рішенням Овруцького районного суду від 28.12.2022 у справі № 286/2460/22 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання (а.с.18-21), довідкою Факультету гірничої справи, природокористування та будівництва Державного університету «Житомирська політехніка» за № 265-23 від 11.10.2023 (а.с.14).
Згідно рішення Овруцького районного суду від 28.12.2022 у справі № 286/2460/22 із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягувалися аліменти на утримання їх повнолітньої доньки ОСОБА_3 , в зв`язку з її навчанням, в розмірі 1500 грн, щомісячно, починаючи з 29.09.2022 і до досягнення ОСОБА_3 23-х років, але не більше строку навчання – 30.06.2023. Тобто, стягнення аліментів за вказаним судовим рішенням припинилося 30 червня 2023 року.
До матеріалів справи долучені копії квитанцій та платіжних доручень, з яких вбачається, що донька сторін продовжує навчання і позивач сплачує кошти за її навчання та проживання у гуртожитку (а.с.15-16).
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що повнолітня донька сторін дійсно потребує матеріальної допомоги, оскільки продовжує навчання та не спроможна сама себе утримувати, а відповідач, будучи її батьком, зобов`язаний це здійснювати. Також відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано обставини своєї матеріальної неспроможності сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, так як доказів у підтвердження обставин своєї непрацездатності та фінансової неспроможності не подано.
Колегія суддів не може в повному обсязі погодитись з таким рішенням суду з огляду на наступне.
Відповідно до статті 53 Конституції України кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам. Громадяни мають право безоплатно здобути вищу освіту в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі.
Право особи на освіту може реалізовуватися шляхом її здобуття на різних рівнях освіти, у різних формах і різних видів, у тому числі шляхом здобуття дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та освіти дорослих (частина третя статті 3 Закону України «Про освіту»).
Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (стаття 198 СК України).
Згідно статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Тож стягнення із батьків аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства.
Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
За приписами частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, мають враховуватися іншими судами при застосуванні таких норм права.
Згідно частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних відносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16 (провадження № 61-12782св18) зробив висновок про те, що Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.
У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.
Колегія суддів вважає встановленим той факт, що у зв`язку із навчанням ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги, яку мають надавати як позивач, так і відповідач.
Вирішуючи питання щодо спроможності відповідача надавати матеріальну допомогу на повнолітню доньку, яка продовжує навчатися, суд першої інстанції не встановив наявності обставин, які б перешкоджали ОСОБА_2 у виконанні його батьківських обов`язків стосовно повнолітньої доньки та врахував, що відповідач на даний час не працює, має третю групу інвалідності, але не надав суду достатніх доказів на підтвердження своєї неспроможності сплачувати аліменти на повнолітню дитину.
Із матеріалів справи убачається, що у доньки сторін не існує будь-якого доходу, вона не має можливості працювати у зв`язку із денною формою навчання, перебуває на повному утриманні матері.
З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів.
Проте, визначений місцевим судом розмір аліментів - 3000 грн щомісячно, апеляційний суд вважає дещо завищеним з огляду на таке.
Так, при встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини, суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.
Згідно частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що позивач (мати) сплачує за навчання та гуртожиток ОСОБА_3 . Проте, доказів на підтвердження вартості інших витрат, пов`язаних з навчанням (вартості підручників, посібників для навчання, вартості іншого приладдя, проїзду до навчального закладу, конкретної вартості проживання в гуртожитку та навчання, тощо), позивач не надала. Досліджуючи такий критерій як матеріальне становище платника аліментів, колегія суддів зауважує, що відповідно до довідки про доходи ОСОБА_2 №4238 4024 3123 1247 від 08.03.2024 (а.с.45) останній отримав доходи за березень-квітень 2023 року по 1380 грн; травень-жовтень 2023 року по 3057,33 грн; листопад 2023 року 3215,18; грудень 2023 – лютий 2024 по 4585,98 грн. Інших відомостей про доходи немає.
Доказів того, що відповідач отримує інший дохід, ніж той, що надано ним до суду, і сплачує аліменти на дітей у розмірі більшому ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, матеріали справи не містять.
А тому, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, наявність на його утриманні ще одної неповнолітньої дитини, виходячи із реалій сьогодення та забезпечення балансу інтересів як одержувача, так і платника аліментів, колегія суддів вважає, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів необхідно зменшити до 2500 гривень щомісячно. 
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
За приписами статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З огляду на вище наведене рішення суду першої інстанції підлягає зміні.
Відповідно до положень частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. 
Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 13 даної статті передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина 6 статті 141 ЦПК України).
Відповідно до частини 1 статті 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції у постанові, зокрема вирішує питання щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
З огляду на викладене, виходячи із принципу пропорційності відшкодування судового збору до задоволених вимог також підлягає зміні судове рішення і в частині розміру стягнутого судового збору.
Зокрема, із ОСОБА_2 в дохід держави підлягає стягненню за подання позовної заяви 757 грн судового збору. Оскільки, відповідача ухвалою Житомирського апеляційного суду від 15.04.2024 було звільнено від сплати судового збору, то такий збір у розмірі 681,3 грн слід компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) (пункт 3 частини 6 статті 19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в сили вимог закону.
Керуючись ст. ст. 258, 259, 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.
Рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 05 березня 2024 року в частині стягнутих аліментів та розподілу судових витрат змінити.
Зменшити суму стягнутих з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , аліментів на утримання їх повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка продовжує навчання, з 3000 грн до 2500 грн, щомісячно, починаючи з 08 січня 2024 року і до досягнення нею 23-х років, за умови продовження нею навчання, але не більше строку навчання – 30 червня 2025 року.
Зменшити суму стягнутих з ОСОБА_2 , на користь держави судового збору з 1211,20 грн до 757 грн. 
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 681,3 грн компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий                                 Судді