ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1212/24 Справа № 233/1239/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кожевник О. А. Суддя у 2-й інстанції - Свіягіна  І. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

29 травня 2024 року                                                                м.Кривий Ріг

суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Свіягіна І.М., при секретарі судового засідання Бадалян Н.О., за участю захисника адвоката Скрипченка Д.В., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника адвоката Скрипченка Д.В., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 09 квітня 2024 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця ЗСУ, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 17000грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік;
в с т а н о в и л а:
постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 09 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 22 лютого 2024 року о 09 год. 50 хв. Донецька область, м.Костянтинівка, вул. О.Тихого, 298 керуючи транспортним засобом ВАЗ 2107 номерний знак НОМЕР_1 з явним ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини), від продуття алкотестера Драгер та проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився. Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями порушив п. 2.5 ПДР за що ч.1 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.
На зазначену постанову захисник адвокат Скрипченко Д.В., діючий в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати останню, провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Вважає, що постанова місцевого суду не відповідає фактичним обставинам провадження, а саме: висновки суду не підтверджуються доказами, судом не взято до уваги докази, які могли вплинути на його висновки, висновки містять істотні суперечності, а місцевим судом не зазначено мотиви прийняття одних та залишення без уваги інших доказів.
Зазначає, що працівниками поліції порушено вимоги щодо безперервності проведення відеофіксації моменту спілкування останніх з громадянами. Також до справи не долучено відеозапису моменту зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .
Зауважує, що місцевим судом не взято до уваги, що працівниками поліції не роз`яснено особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, зокрема, права на захист, що стало однією із причин відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Крім того, не взято до уваги факт психологічного тиску з боку працівників поліції, що пригнітило ОСОБА_1 , а також дії поліцейських, направлених на спровокування відмову останнього від огляду на стан сп`яніння.
Звертає увагу, що місцевим судом проігноровано вимоги «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 року, де зазначено, що у разі відмови водія від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, працівник поліції складає протокол в присутності двох свідків.
Наголошує, що місцевим судом безпідставно не прийнято до уваги висновок щодо результатів медичного огляду №14 від 27.02.2024 року відносно ОСОБА_1 , оскільки будь-якими нормами закону не передбачено виключну обов`язкову участь працівників поліції під час проведення огляду в медичному закладі. Зазначений огляд проведений у двохгодинний термін та належним суб`єктом. У зв`язку з чим, місцевим судом безпідставно відкинуто фактичний доказ та прийнято до уваги припущення поліцейського про наявність ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 .
Захисник адвокат Скрипченко Д.В., діючий в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, закрити за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.
Всебічно розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню за таких підстав.
Згідно приписів статті 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням цього Кодексу, зокрема є охорона прав і свобод громадян, власності, встановленого правопорядку, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до вимог ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно ст.ст.245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (Далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У відповідності до ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння особою, що керує транспортним засобом. 
Згідно до вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України. Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України - Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
В силу ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Суддя місцевого суду прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Цей висновок, зокрема, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №677320 від 22.02.2024 року, відеозаписом з нагрудного реєстратора поліцейського. Ці докази суд об`єктивно визнав достовірними, оскільки вони не суперечать фактичним обставинам, об`єктивно узгоджуються між собою. А тому доводи апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими.
Посилання сторони захисту на відсутність безперервної фіксації спілкування працівників поліції з особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 суд приймає до уваги, при цьому, вищевказане не є підставою для визнання протоколу та відеозапису недопустимими та неналежними доказами, оскільки сам факт пропонування проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння зафіксований на нагрудний відеореєстратор безперервно, в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 наявні всі елементи складу об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.
Доводи захисника адвоката Скрипченка Д.В., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , що останньому не роз`яснено права передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України спростовуються підписом, який міститься в протоколі про адміністративне правопорушення, в якому наявна графа про ознайомлення останнього з правами, передбаченими ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України. Крім того, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , скористався послугами адвоката як в суді першої інстанції, так і під час подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції. Зазначене спростовує доводи сторони захисту про порушення права на захист.
При цьому, посилання адвоката про імовірне неповідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , з правами не є законною підставою для відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, а тому посилання сторони захисту на психологічний тиск зі сторони працівників поліції, що пригнітило ОСОБА_1 суд визнає надуманими, безпідставними та такими, що не підтверджуються наявними матеріалами справи про адміністративне правопорушення.
Доводи захисника адвоката Скрипченка Д.В., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , про складання протоколу без участі двох свідків суд визнає безпідставними, оскільки відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. З огляду на викладене, необхідність двох свідків передбачена законодавцем лише у разі проведення огляду без можливості технічної відеофіксації, а саме складання протоколу при наявності свідків не передбачена та не закріплена у законі.
Крім того, апеляційний суд зауважує, що КУпАП, як звід законів, має вищу юридичну силу аніж постанова КМУ №1103 від 17.12.2008 року «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», а тому норми права, які прямо регулюють відповідні відносини мають застосовуватися першочергово, і лише при наявності прогалин слід звертатися до підзаконних актів.
Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що дії працівників поліції не оскаржувались, а в протоколі серії ААД №677320 від 22.02.2024 року особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , зазначені інші підстави відмови від проходження огляду, аніж ті, що виділені в апеляційній скарзі, а саме – брак часу.
Посилання захисника адвоката Скрипченка Д.В., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на той факт, що місцевим судом не прийнято до уваги висновок медичного огляду, який пройдений останнім самостійно до уваги апеляційним судом не сприймаються оскільки відповідно до ч.4 ст.266 КУпАП огляд осіб на стан сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.
Як вбачається з наявного в матеріалах справи про адміністративне правопорушення висновку медичного огляду від 27.02.2024 року, зазначений висновок складений відносно ОСОБА_1 не пізніше двох годин з моменту зупинки останнього, однак без присутності працівника поліції. З огляду на зазначене, вищевказаний висновок не може прийматися судом як належний та допустимий доказ по справі про адміністративне правопорушення через пряму імперативну заборону законодавця, а тому апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду про неприйняття вищезазначеного медичного висновку як доказу.
При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279, 280 КупАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.
Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченогоч.1 ст.130 КУпАП, як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_1 у відповідності з вимогами ст.ст.27,33 КУпАП.
Таким чином, слід визнати, що судове рішення є законним, обґрунтованим та вмотивованим, порушень вимог законодавства України про адміністративні правопорушення, які б були підставою для його скасування чи зміни не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 294 КУпАП, -
п о с т а н о в и л а:
апеляційну скаргу захисника адвоката Скрипченка Д.В., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задовольнити.
Постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 09 квітня 2024 року, якою  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогоч.1 ст.130КУпАП, залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського апеляційного суду  Ірина СВІЯГІНА