ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 р. 	Справа № 520/25305/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,
Суддів: Спаскіна О.А. ,  Любчич Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.01.2024 (ухвалене суддею Спірідоновим М.О.)   по справі № 520/25305/23
за позовом               ОСОБА_1  
до              Військової частини НОМЕР_1                      
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому   просив: визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів, у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення, виплаченої 25.08.2023,  на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.02.2022  у справі №520/17554/21;  стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у сумі 39154,39 грн., у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення, виплаченої 25.08.2023,  на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.02.2022 у справі № 520/17554/21.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.01.2024 позов  задоволено частково, а саме: визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 07.03.2017  по 25.08.2023; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 06.03.2017 по 25.08.2023  у розмірі 100% від суми індексації грошового забезпечення, що становить 36581,07 грн.; в задоволенні іншої частини позовних вимог   відмовлено.
Не погодившись із рішенням   суду першої    інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.01.2023  р.    та прийняти  нове рішення, яким у  задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”  , Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції  розглядає справу  в порядку письмового провадження за наявними   в справі матеріалами.
          Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги   підлягають   частковому     задоволенню з наступних підстав.
          Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що позивачем рішення суду першої інстанції не оскаржується, а відповідач оскаржує рішення суду першої інстанції в частині  задоволення позовних вимог. Отже, в межах розгляду цієї справи судом апеляційної інстанції надається правова оцінка висновкам суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог
          Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 з 27.02.2015 по 06.03.2017 на посаді старшого авіаційного техніка групи регламенту та ремонту авіаційних двигунів технічно - експлуатаційної частини авіаційної техніки.
З 07.03.2017 по 25.02.2020 позивач перебував на військовій службі у Харківському Національному університеті Повітряних Сил імені Івана Кожедуба на посаді старшого інструктора з практичного навчання групи обслуговування авіаційної техніки навчально-тренувального комплексу інженерно-авіаційного факультету (витяг з наказу начальника Харківського Національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба (по стройовій частині) від 25.02.2020 № 46, витяг з наказу Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України (по особовому складу) від 14.02.2020   №104).
Позивач звільнений з військової служби у запас 25.02.2020 на підставі підпункту “а” (у зв`язку із закінченням строку контракту) п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу”.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.07.2020   у справі № 520/6139/2020 зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 06.03.2017 включно, з урахуванням відрахувань.
21.02.2022 на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.07.2020 у справі №520/6139/2020 відповідачем виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 06.03.2017, із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) листопад 2015 року в сумі 1205.86 грн. із одночасним утримання військового збору 1.5%, що підтверджується банківською випискою.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.02.2022 у справі № 520/17554/21 зобов`язано відповідача нарахувати і виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 06.03.2017 включно, із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
25.08.2023 на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.02.2022 у справі №520/17554/21 відповідачем виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 06.03.2017, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум, у загальній сумі 36581.07 грн., із одночасним утримання військового збору 1.5%, що підтверджується банківською випискою.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті позивачу компенсацію втрати частини грошових доходів у сумі 39154 грн. 39 коп.,    у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення,   25.08.2023  на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.02.2022  у справі № 520/17554/21.
Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що  керуючись принципом співмірності розміру недоплаченої суми  36581,07 грн. і розміром суми середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні (невиплата індексації грошового забезпечення), належним захистом прав позивача є зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 06.03.2017   по 25.08.2023   у розмірі 100% від суми індексації грошового забезпечення, що становить 36581,07 грн.
Суд апеляційної інстанції  не погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до статті 14 КАС України, судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Судовим розглядом встановлено, що, згідно  даних з Єдиного державного реєстру судових рішень,    рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.11.2023, яке набрало законної сили 28.12.2023, залишено без задоволення адміністративний позов ОСОБА_1  до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, в якому ОСОБА_1   просив суд: визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 07.03.2017  по 24.08.2023  включно; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 07.03.2017  по 24.08.2023  у сумі 574 055 грн. 45 коп. включно відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08.02.1995   №100.
Згідно із  п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Згідно позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 11.04.2018 у справі №11-257заі18, неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.
Верховний Суд надаючи оцінку наявності підстав для застосування пункту 4 частини першої статті 238 КАС України, наслідком якого є закриття провадження у справі, неодноразово, зокрема у постановах від 31.03.2021 у справі № 240/6357/20, від 27.08.2021 у справі № 580/3966/20, від 15.12.2020 у справі № 804/5759/17, від 17.08.2022 у справі № 520/9008/2020 та ін., зазначав, що закриття провадження у справі у цьому разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справах “Понамарьов проти України” (заява № 3236/03, пункти 40-41), “Христов проти України” (заява № 24465/04, пункти 33-34) зазначено, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.
Тобто принцип юридичної визначеності в світлі Конвенції гарантує обмеження на безкінечний перегляд рішень, які вступили в силу, не лише правомочного суду, а й іншого владного органу, якщо таке рішення останнього переглядалося судом та визнано законним. Іншими словами, цей принцип гарантує остаточність рішень та полягає у тому, що в разі винесення судом остаточного рішення у справі, таке рішення не може бути поставлено під сумнів.
Із урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції зазначає, що суд першої інстанції,  рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.01.2024 по справі 520/25305/23, вийшовши за межі позовних вимог,    задовольнив   позовні вимоги   ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ,  які були предметом судового розгляду у справі № 520/25304/23 та у задоволенні яких відмовлено    рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.11.2023, у зв`язку із чим  наявні підстави для закриття провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України.
Відповідно до ст. 319 КАС України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених,   ст. 238  цього Кодексу.
Згідно з ч. 4 ст. 238 КАС України суд закриває провадження, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Таким чином, суд переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає необхідним скасувати рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 10.01.2024   в частині  визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 07.03.2017 по 25.08.2023  та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 06.03.2017  по 25.08.2023   у розмірі 100% від суми індексації грошового забезпечення, що становить: 36581,07 грн., прийняти в цій частині постанову, якою закрити у цій частині провадження у справі.
Керуючись ст.ст. 238, 242, 308, 319, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - задовольнити частково.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 10.01.2024 по справі № 520/25305/23 - скасувати в частині визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 07.03.2017 року по 25.08.2023 року  зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 06.03.2017 року по 25.08.2023 року у розмірі 100% від суми індексації грошового забезпечення, що становить: 36581,07 грн.
Прийняти в скасованій частині постанову, якою закрити  провадження у справі.
В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.01.2024 р. залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та  може бути оскаржена до Верховного Суду в частині закриття провадження у справі протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі  касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду, в  іншій частині постанова суду не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		О.В. Присяжнюк 	
Судді	   	О.А. Спаскін    Л.В. Любчич