Номер провадження: 22-ц/813/263/24 
Номер провадження: 22-ц/813/264/24
Справа № 947/6748/20
Головуючий у першій інстанції Салтан Л. В.
Доповідач Сегеда С. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2024 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого                        Сегеди С.М.,
суддів:                        Драгомерецького М.М.,
                               Громіка Р.Д.,
за участю:
секретаря Козлової В.А.,
представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 – адвоката Юшинської І.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвоката Гаврилюк Юлії Ігорівни на рішення Київського районного суду м. Одеси від 21.12.2020 року та ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 18.01.2021 року, постановлених під головуванням судді Салтан Л.В., про виправлення описки, постановлені під головуванням судді Салтан Л.В., у справі за позовом ПАТ «МТБ БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, 

                                        встановив:

27.03.2020 року ПАТ «МТБ БАНК» вернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 00605/R2 від 26.06.2008 року у розмірі 14 158,64 доларів США, та 206 220,86 грн. (т.1, а.с.2-6, 7-11). В подальшому неодноразово були укладені додаткові угоди до вищевказаного кредитного договору (т.1, а.с.17-18, 24-25, 31-32, 
Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що 26.06.2008 року між ПАТ «МТБ БАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 00605/R2, відповідно умов якого позичальник отримала в кредит грошові кошти у розмірі 114 248,78 доларів США з терміном погашення заборгованості до 23.06.2029 року.
В забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між банком та ОСОБА_2 26.06.2008 року було укладено договір поруки №00418r2, відповідно до якого поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язання позичальником (т.1, а.с. 37). В подальшому неодноразово були укладені додаткові угоди до вищевказаного Договору поруки (т.1, а.с. 38, 39, 40-41).

Посилаючись на те, що позичальник не виконує умови кредитного договору, просив задовольнити його позовні вимоги, оскільки станом на 18.03.2020 року у ОСОБА_1 виникла заборгованість у розмірі 14 158,64 доларів США та 206 220,86 грн., з яких:
-6 189,31 доларів США прострочена заборгованість за основним боргом;
-7 969,33 доларів США прострочена заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами;
-110 476,05 грн. пеня за неповернення основного боргу;
-95 744,81 грн. пеня за несплату відсотків за користування кредитом.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 21.12.2020 року позовну заяву Банку було задоволено (т.2, а.с.173-177).
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Банку прострочену заборгованість за кредитним договором № 00605/R2 від 26 червня 2008 року у розмірі 14 158,64 доларів США, та 206 220,86 грн. 
Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Банку судовий збір у розмірі по 4 267,66 грн. з кожного. 

15.01.2021 року представник ПАТ «МТБ БАНК» надав суду заяву про ухвалення у справі додаткового судового рішення (т.2, а.с.181-183).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 18.01.2021 року в задоволенні заяви про ухвалення у справі додаткового судового рішення було відмовлено. Разом з тим, цією ж ухвалою було виправлено описку в рішенні Київського районного суду м. Одеси від 21.12.2020 року, а саме: вказано вірно другий, третій, четвертий абзаци резолютивної частини рішення суду: стягнуто солідарно з: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Банку прострочену заборгованість за кредитним договором № 00605/R2 від 26.06.2008 року у розмірі 72 080,81 доларів США та 207 419,24 грн.; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Банку судовий збір у розмірі 16 525,46 грн.; стягнуто з ОСОБА_2 на користь Банку судовий збір у розмірі 16 525,46 грн. (т.2, а.с.187). 

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвокат Гаврилюк Ю.І. ставить питання про скасування рішення Київського районного суду м. Одеси від 21.12.2020 року та ухвали того ж суду від 18.01.2021 року, ухвалення нового судового рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог (т.2, а.с.189-209).

У відзиві на апеляційну скаргу представник ПАТ «МТБ БАНК» – адвокат Бланковська Г.О. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду залишити без змін, посилаючись на необґрунтованість апеляційної скарги (т.3, а.с.20-30).

Крім того, в ході апеляційного розгляду даної справи, ухвалою Одеського апеляційного суду від 01.12.2022 року було задоволено клопотання ОСОБА_1 та призначено у справі судово-економічну експертизу (т.3, а.с.126-128).

У зв`язку із звільненням судді ОСОБА_3 у відставку на підставі рішення Вищої ради правосуддя № 941/0/15-23 від 28 вересня 2023 року, на підставі пункту 3.9 Тимчасових засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Одеському апеляційному суді, затверджених рішенням зборів суддів Одеського апеляційного суду 28 грудня 2018 року (із змін. та доп.), 16.10.2023 року визначено інший склад суду: головуючий суддя Сегеда С.М., судді: Заїкін А.П., Таварткіладзе О.М. (т.4, а.с.1-4).

В подальшому, протоколами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.02.2024 року, судді Заїкін А.П., Таварткіладзе О.М. замінені на постійно діючий склад колегії суддів: Драгомерецького М.М. та Дришлюка А.І. (т.4, а.с.46, 48).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02.02.2024 року у справі поновлено провадження у справі та остання була призначена до розгляду (т.4, а.с.49).

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення суд першої інстанції обгрунтовано виходив із того, що дійсно, 26 червня 2008 року між ПАТ «МТБ БАНК» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитний договір № 00605/R2, відповідно до умов якого (зі змінами та доповненнями) Банк зобов`язався надати позичальнику кредит в розмірі 114248 доларів 78 центів США, а позичальник, в свою чергу, зобов`язався повернути кредит згідно графіку платежів не пізніше 23 червня 2029 року та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 12,2 % річних.
Крім того, з метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за вищевказаним кредитним договором, позивачем було укладено договір поруки від 26 червня 2008 року з відповідачем ОСОБА_2 .

З посиланням на ст.ст. 509, 526, 533, 554, 559, 610, 611, 625, 629, 1048, 1049, ч. 2 ст. 1050, ч. 1 ст. 1054 ЦК України, закон України «Про банки і банківську діяльність», Закону України «Про іпотеку», суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність задоволення позовних вимог ПАТ «МТБ БАНК». 

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги частково надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог, оскаржуваних судових рішень та доводів апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів також зазначає, що Європейський суд з прав людини (далі – ЄСПЛ) вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі – Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду у повному обсязі відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги його не спростовують, оскільки рішення суду постановлене у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу в частині апеляційного оскарження рішення суду слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення Київського районного суду м. Одеси від 21.12.2020 року залишити без змін.

Що стосується ухвали Київського районного суду м. Одеси від 18.01.2021 року, то колегія суддів вважає її незаконною і такою, що підлягає скасуванню, в частині виправлення описки в рішенні суду.
Такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з наступного.

Так, у відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 269ЦПК України  суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 16.11.2016 року, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Виходячи з позиції Верховного Суду України (ухвала Верховного Суду України у справі №6-788цс16 від 22.02.2017 року), суд може виправити лише ті описки або арифметичні помилки, яких він сам припустився.

Однак, як вбачається з матеріалів справи і оскаржуваного судового рішення, судом першої інстанції розглядувались позовні вимоги ПАТ «МТБ БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 00605/R2 від 26.06.2008 року у розмірі 14 158,64 доларів США, та 206 220,86 грн.

Що стосується заяви про збільшених позовних вимог, які були пред`явленні ПАТ «МТБ БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 00605/R2 від 26.06.2008 року у загальній сумі 14 158,64 доларів США, та 206 220,86 грн. (т.2, а.с.98-101), то суд не лише не розглядав вказані позовні вимоги, а і не приймав їх до розгляду і не відкривав провадження стосовно цих збільшених позовних вимог.

Зазначені обставини свідчать про те, що у суду першої інстанції не було правових підстав для ухвалення додаткового судового рішення, що і було здійснено судом.

Більше того, у суду першої інстанції не було правових підстав і для постановлення ухвали про виправлення описки в рішенні суду, так як ніяких описок судом першої інстанції в рішенні Київського районного суду м. Одеси від 21.12.2020 року не було допущено.

Таким чином, своєю ухвалою про виправлення описки, суд першої інстанції фактично змінив зміст рішення Київського районного суду м. Одеси від 21.12.2020 року, чого не мав права робити в даному випадку винесенням ухвали про виправлення описки в рішенні суду.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала суду не в повній мірі відповідає вимогам законності і обґрунтованості, доводи апеляційної скарги її спростовують, в частині виправлення описки в судовому рішенні, оскільки оскаржувана ухвала суду постановлена не у відповідності до вимог процесуального права.

У зв`язку з викладеним, в своїй сукупності, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, а саме: оскаржуване рішення суду - залишити без змін, а оскаржувану хвалу суду, в частині виправлення описки, - скасувати, а в частині відмови в ухваленні додаткового судового рішення – залишити без змін.

Що стосується клопотання представника ОСОБА_1 – адвоката Юшинської І.Є. про витребування у справі доказів від 20.05.2024 року, то ухвалою колегії суддів від 29.05.2024 року у задоволенні даного клопотання було відмовлено.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.п.1, 2 ч.1 ст. 374, ст.ст.375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд
постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвоката Гаврилюк Юлії Ігорівни задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 21.12.2020 року залишити без змін.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 18.01.2021 року скасувати, в частині виправлення описки.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повне судове рішення складено 10.06.2024 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік