УХВАЛА
27 травня 2024 року
м. Київ
справа № 694/417/23
провадження № 51-2671ск 24
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженої ОСОБА_5 на вирок Звенигородського районного суду Черкаської області від 15 червня 2023 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 20 лютого 2024 року щодо ОСОБА_5 ,
установив:
Вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 15 червня 2023 року ОСОБА_5 засуджено до покарання:
- за ч. 1 ст. 162 КК України - 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1190 грн.;
- за ч. 1 ст. 125 КК України - 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.;
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень ОСОБА_5 визначено остаточне покарання шляхом повного складання призначених покарань у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн. Цивільний позов задоволено частково.
Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 20 лютого 2024 року вирок суду першої інстанції залишено без змін.
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд судових рішень в касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Однак упорушення вимог п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі захисник не зазначає у чому саме, на його думку, полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних ним судових рішень відповідно до положень ч. 1 ст. 438 КПК України і доводи на обґрунтування цього. 
Також касатор не зазначає у чому полягає незаконність ухвали апеляційного суду, які конкретно порушення вимог статей 419, 420 КПК України, на його думку, було допущено цим судом, які доводи апеляційної скарги сторони захисту суд апеляційної інстанції належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив.
Зокрема ОСОБА_4 необхідно врахувати, що обставини щодо неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, визначення яких дано у статтях 410 та 411 КПК України, не є відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК України предметом дослідження та перевірки касаційним судом.
Крім того, автору касаційної скарги слід урахувати і те, що відповідно до ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Також, захисник має зазначити прохання щодо судових рішень з урахуванням повноважень касаційного суду прийняти одне з рішень, передбачених ст. 436 КПК України, а зазначена у касаційній скарзі вимога не узгоджується із зазначеними положеннями процесуального закону. 
До того ж, у порушення вимог ч. 4 ст. 427 КПК України захисник не долучив до касаційної скарги документ, що підтверджує його повноваження відповідно до вимог ст. 50 КПК України, а саме: копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.
В порушення вимог ч. 6 ст. 427 КПК України до касаційної скарги не додано копії додатків до неї в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження (не вистачає по 2 копії касаційної скарги та оскаржуваних рішень).
Згідно ч. 3 ст. 427 КПК України якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це у касаційній скарзі, проте зі змісту скарги не вбачається думка особи щодо бажання чи небажання брати участь у касаційному розгляді.  
За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу, надавши захиснику строк для усунення недоліків.
Слід зазначити, що недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістовної частини скарги або шляхом подання додаткових документів, якщо скаржник у порушення вимог КПК України, не надав усіх документів, які мають подаватися разом із касаційною скаргою. 
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції у порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Залишити касаційну скаргузахисника ОСОБА_4 без руху.
Встановити ОСОБА_4 десятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.  
У разі невиконання ухвали скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1 	ОСОБА_2 	ОСОБА_3