ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3280/24 Справа № 205/9805/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко С.В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова  В. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року                                                                м.Кривий Ріг

Справа № 205/9805/21

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.
суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.
секретар судового засідання - Гладиш К.І.

сторони:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачка -  ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу  ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Трофименко Марина Володимирівна, на рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 грудня 2023 року, яке ухвалено  судом у складі судді Ткаченко С.В.  у місті  Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 04 січня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини.
Позовна заява мотивована тим, що сторони мають спільну малолітню доньку ОСОБА_3 , яка після розірвання шлюбу, залишилась проживати з ним. Дійсною причиною розірвання шлюбу було те, що відповідачка у жовтні 2015 року, коли дитині тільки виповнився 1 рік, повернулась до вживання наркотичних засобів, ведення аморального способу життя, фактично кинувши дитину напризволяще, без утримання та материнської турботи у своїх батьків, які, на той час, проживали у м. Кривому Розі Дніпропетровської області. Дізнавшись про жахливий стан дитини, у грудні 2015 року він відразу забрав її до свого місця проживання у м. Дніпро, де донька і проживала з ним. Він, як батько дитини, займався її вихованням та матеріально утримував її, відповідачка ж зовсім не цікавилась дитиною і не брала участі у вихованні та утриманні дитини. Він офіційно працевлаштований та має дохід, достатній для повноцінного утримання дитини, має можливість приділяти достатньо часу для спілкування з дитиною, займатися її вихованням, піклуватися про її здоров`я, духовний, моральний розвиток, створювати належні умови для її розвитку. Має позитивні характеристики. У 2021 році відповідачка зверталась до комісії з питань захисту прав дитини з питанням визначення способу участі її у вихованні доньки та розпорядженням від 29.09.2021 визначено порядок побачень ОСОБА_2 з донькою ОСОБА_4 . 
Він жодним чином не перешкоджає відповідачці у побаченнях з донькою, однак враховуючи фактичне проживання дитини з ним, просить визначити місце проживання малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком.
У березні 2023 року відповідачка ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом про визначення місця проживання їх спільної доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з нею, матір`ю дитини.
Зустрічна позовна заява мотивована тим, що після фактичного розірвання стосунків з позивачем, вона переїхала мешкати у будинок АДРЕСА_1 , куди приїжджав батько дитини та періодично забирав доньку на декілька днів до себе. 
У лютому 2016 року ОСОБА_1 забрав доньку до себе та не повернув, самостійно вирішивши її місце проживання з ним. З того моменту вона виїхала до м. Дніпра, винаймаючи там житло, щоб бачитись з донькою. 
З 2016 по 2018 роки стосунки між ними були дружніми, однак у 2016 році позивач створив нову сім`ю і почав обмежувати їх зустрічі з донькою, що змусило її звернутися до органів опіки та піклування. 
Саме невиконання позивачем розпорядження Органу опіки та піклування щодо надання побачень з дитиною і стало підставою того, що вона 28.07.2022 самовільно забрала дитину і не повертає її позивачу. 
З 20.11.2022 вона винаймає житло за адресою: АДРЕСА_2 . 
ОСОБА_6 бажає проживати разом з нею, матір`ю дитини. 
Вона позитивно характеризується за місцем проживання, наразі вона працює, зареєстрована як ФОП і має власний інтернет-магазин, що спеціалізується на продажу одягу та має достатній дохід для забезпечення її з донькою, яка з 23.02.2023 відвідує приватний заклад «Заклад загальної середньої школи І-ІІІ ступенів «Тотоша хай-майндз скул» та отримує гарну освіту і має нових друзів. 
Наполягає на задоволенні своїх вимог, а у задоволенні вимог ОСОБА_1 просить відмовити.
Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 грудня 2023 року задоволено первісний позов ОСОБА_1 - повністю.
Визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 ) за місцем проживання батька.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 908 гривень 00 коп.
Відмовлено у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 - повністю.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Трофименко М.В., просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та задовольнити зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 , визначивши місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір?ю - ОСОБА_2 . 
Апеляційна скаргам мотивована тим, що в судовому засіданні свідком ОСОБА_8 було надано завідомо неправдиві свідчення на користь позивача ОСОБА_1 щодо стану здоров?я дитини у грудні 2015 року, коли позивач забрав її у матері, що характеризує ОСОБА_2 як погану матір. Натомість, згідно медичної картки дитини, з народження та до досягнення дитиною року відвідування чергового лікаря було щомісячне, регулярне та проблем із здоров?ям дитина не мала, стан її здоров?я задовільний. Зазначає, що за фактом надання неправдивих свідчень внесено відомості до ЄРДР, у зв?язку з чим вона просила суд першої інстанції зупинити провадження у справі. Також, вважає голослівними й доводи позивача щодо її наркозалежності, що спростовується сертифікатом про проходження нею профілактичних наркологічних оглядів.
Відповідачка ОСОБА_2 не заперечує той факт, що у період з грудня 2015 року по липень 2022 року дитина мешкала разом із батьком, однак вона вживала всіх заходів і робила все від неї залежне щоб приймати участь у житті, вихованні, навчанні дитини, однак з боку ОСОБА_1 чинилися перешкоди.
Відсутність діалогу між сторонами з питання визначення місця проживання дитини та їх участі у її вихованні, стало підставою того, що 28 липня 2022 року ОСОБА_2 забрала дитину та не повернула її батькові.
Вважає, що поведінка обох батьків є однаковою та ними створено однакові умови для проживання малолітньої дитини. При цьому, зазначає, що нею здійснено заходи щодо навчання ОСОБА_5 , яка із задоволенням ходить на навчання та гуртки. Навчання у приватному закладі оплачує ОСОБА_2 .
Вказує й на те, що хоч малолітня ОСОБА_6 в суді першої інстанції і сказала, що хоче проживати з батьком у місті Дніпрі, однак суд має розуміти, що дитина є вразливою та тривалий час проживала із батьком, який чинив матері перешкоди у спілкуванні з дитиною, що призвело до такого негативного наслідку, як втрата сталих емоційних зв?язків матері та дитини.
У відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, позивач ОСОБА_1 зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Заслухавши суддю-доповідача, відповідачку ОСОБА_2 та її представника адвоката Трофименко М.В., які, кожна окремо, підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Тропіну О.М., які, кожен окремо, заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили залишити її без задоволення, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (том 1 а.с. 18 - копія свідоцтва), яка зареєстрована за місцем проживання батька (том 1 а.с. 20 - копія довідки), однак на момент винесення рішення у справі фактично проживає з матір`ю.
Позивач ОСОБА_1 офіційно працював в компанії «Електал» з 20 серпня 2021 року на посаді електромонтажника, мав позитивну характеристику з місця роботи (том 1 а.с. 25) та з місця проживання (том 1 а.с. 50), з 24 червня 2022 року працює електрозварником в ТОВ «Татра-Юг» (том 1 а.с. 135).
За характеристикою Комунального закладу освіти «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 164 комбінованого типу» Дніпровської міської ради «Берізка» від 30.08.2021, ОСОБА_7 відвідувала заклад з вересня 2016 року, вихованням дитини займався батько ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_8 , мати дитини в дитячому садку не з`являлась, на батьківських зборах не була присутня, життям дитини не цікавилась, прийшла 28.11.2018 для зустрічі з дитиною у групі (том 1 а.с. 26).
Згідно акту обстеження за місцем проживання батька дитини від 07.02.2019, 03.11.2021 та від 15.08.2022, для дитини створені належні умови для нормального розвитку, повноцінного відпочинку та навчання (том 1 а.с. 27,28, 136). 1/ 2 частка житла належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.06.2010 (том 1 а.с. 21).
Розпорядженням голови адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради від 29.09.2021 № 244-р «Про визначення способу участі ОСОБА_2 способів участі у вихованні доньки ОСОБА_7 та спілкуванні з нею», ОСОБА_2 був встановлений порядок побачень з донькою таким чином: кожний четвер місяця мати забирає доньку зі школи після закінчення уроків або з адреси проживання дитини до 17.00 суботи, зустрічі проходять без присутності батька (том 1 а.с. 33).
Судовим наказом Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2021 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1 / 4 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи стягнення з 11 жовтня 2021 року до повноліття дитини (том 1 а.с. 64).
Станом на 01.12.2021 борг з аліментів складає 6 865,00 грн. (том 1 а.с. 66), станом на 01.09.2022 складає 38 694,24 грн. (том 1 а.с. 169).
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 26 вересня 2022 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_7 , за період з 29 травня 2019 року по 10 жовтня 2021 року у сумі 59 218,85 грн. (том 2 а.с. 41-47).
Відповідно до характеристики учениці КЗО «НВО технічного профілю № 79» ДМР ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 дитина проживає разом з батьком ОСОБА_1 - інтелігентним, спокійним, самостійним чоловіком, який піклується про розвиток своєї доньки та приділяє належну увагу її вихованню, фінансово забезпечує, оберігає від всіляких негараздів. З понеділка по середу дитину приводить тато, а забирають або бабуся дівчинки, або друга дружина ОСОБА_8 . Мати дівчинки ОСОБА_2 , забирає доньку зі школи після закінчення уроків щочетверга, щоп`ятниці та дитина перебуває з нею до 17-00 години суботи. ОСОБА_9 цікавиться поведінкою та успіхами у навчання ОСОБА_5 , а також просить правди щодо опрацювання тем, які дитина не досить добре засвоїла (том а.с. 67).
Позивач ОСОБА_1 03.08.2018 уклав декларацію із лікарем загальної практики - сімейним лікарем КНП «ДЦПМСД № 54» ДМР та звертався за медичною допомогою та отриманням консультацій щодо лікування дитини ОСОБА_7 (том 1 а.с. 69).
ОСОБА_2 на підставі договору оренди нерухомого майна від 20 листопада 2022 року проживає по АДРЕСА_2 (том 1 а.с. 232-235), станом на 19.11.2022 зареєстрована як ФОП, вид діяльності « 63.11 Оброблення даних, розміщення інформації на веб-вузлах і пов`язана з ними діяльність» (том 1 а.с. 236).
Наказом від 23.02.2023 зараховано ОСОБА_7 до складу учнів 2-го класу Приватного закладу «Заклад загальної середньої школи І-ІІІ ступенів «Тотоша хай-майндз скул» (том 2 а.с. 93).
Адміністрацією Соборного району Дніпровської міської ради, як органом опіки та піклування, 14.10.2022 складено висновок про визначення місця проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до якого рішенням Виконавчого комітету Соборної районної у м. Дніпрі ради від 15.02.2019 № 5, ОСОБА_2 був встановлений порядок побачень з донькою ОСОБА_4 таким чином: кожної неділі місяця з 17.00 до 20.00. Розпорядженням голови адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради від 29.09.2021 № 244-р «Про визначення способу участі ОСОБА_2 способів участі у вихованні доньки ОСОБА_7 та спілкуванні з нею», ОСОБА_2 був встановлений порядок побачень з донькою таким чином: кожний четвер місяця мати забирає доньку зі школи після закінчення уроків або з адреси проживання дитини до 17.00 суботи, зустрічі проходять без присутності батька. Однак обидві сторони не дотримувались виконання вказаних документів. На 16.08.2022 батькам дитини було призначено консультацію психологів КЗ «Дніпропетровський центр соціально-психологічної допомоги» ДОР», але 28.07.2022 ОСОБА_2 забрала ОСОБА_3 до себе та не привезла у зазначений час. Станом на жовтень 2022 року малолітня ОСОБА_6 знаходиться разом з матір`ю, однак ОСОБА_2 відмовляється надавати свою точну адресу фактичного проживання разом з донькою. 06.10.2022 на чергове засідання з питань захисту прав дитини, ОСОБА_2 не надала відповідний пакет документів для розгляду питання щодо визначення місця проживання дитини разом з нею, на засіданні комісії була відсутня. Тому Адміністрація Соборного району Дніпровської міської ради, в інтересах дитини, вважає за доцільне визначити місце проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з батьком, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (том 1 а.с. 179-181).
Згідно висновку виконкому Тернівської районної у місті ради щодо визначення місця проживання дитини від 27.04.2023 (том 2 а.с.150-154), Виконком при вирішення спору покладається на розсуд суду з урахуванням найкращих інтересів малолітньої дитини. В обґрунтування висновку зазначено, що по АДРЕСА_2 проживають ОСОБА_2 разом з донькою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Матір`ю створені необхідні умови для проживання дитини, але наголошено на необхідності, в подальшому, облаштування окремого спального місця для доньки. Під час відвідування спеціаліст служби у справах дітей провів бесіду з малолітньою ОСОБА_10 з метою з`ясування думки дитини щодо визначення місця її проживання разом з одним із батьків. Дівчинка виглядала розгубленою. На контакт йшла неохоче. ОСОБА_6 розповіла, що навчатись у новій школі їй подобається, вона там має багато друзів, вільний від навчання час вона проводить з мамою, разом грають, відвідують дитячий майданчик, мама вчить її малювати. Дитина сумує за батьком, не проти спілкуватися з ним. Спеціалісту служби у справах дітей у розмові з дитиною не вдалося отримати від неї відповідь на питання, з ким вона хоче проживати. В ході проведення обстеження між матір`ю та дитиною спостерігались дружні стосунки, хоча ОСОБА_6 до мами зверталась на ім`я. Під час співбесіди мати дитини ОСОБА_11 повідомила, що зареєстрована приватним підприємцем та має щомісячний дохід у розмірі не менше 20 000,00 грн., але документів на підтвердження наявності прибутку не надала. ОСОБА_2 повідомлено про надання указаних відомостей, оскільки при складанні висновку береться до уваги і можливість кожного з батьків матеріально утримувати дитину, але такі документи нею так і не були надані. Мати дитини стверджує, що не має наміру чинити перешкоди батьку у спілкуванні з донькою, але дійти згоди з колишнім чоловіком щодо порядку таких зустрічей, з її слів, вони не змогли, так як ОСОБА_1 має намір відібрати у неї дитину, тому вона наполягає на зустрічах батька з дитиною лише в її присутності. З липня 2022 року ОСОБА_2 чинить перешкоди батьку у спілкуванні з дитиною, відмовляє йому у зустрічах з нею, за цей час батько позбавлений можливості бачитись з донькою, повноцінно спілкуватись з нею, тому у березні 2023 року ОСОБА_1 подав документи для визначення способу його участі у спілкуванні з малолітньою ОСОБА_10 до виконкому Тернівської районної у місті ради. На підставі рішення виконкому від 21.04.2023, ОСОБА_1 23.04.2023 відвідав доньку за адресою її фактичного проживання згідно графіку зустрічей.
Суд першої інстанції, з врахуванням тривалої відсутності матері у житті дитини і міцного емоційного зв`язку дитини з батьком, що підтверджується, як письмовими доказами, так і показами свідків, та думкою самої дитини і не спростовано відповідачкою у судовому засіданні, дійшов висновку про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Принцип «найкращих інтересів дитини» є пріоритетним при вирішенні справ цієї категорії.
Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Згідно ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місце знаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.
Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків (ч. 1 ст. 161 СК України).
У статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.
Згідно з частинами 2, 8, 9, 10 статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.
Відповідно до частини четвертої та п`ятої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.
Аналогічний висновок щодо застосування частини першої статті 161 СК України зроблений в постановах Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 травня 2018 року у справі № 754/5128/16-ц, від 02 серпня 2018 року у справі № 459/1640/17 та від 22 серпня 2018 року у справі № 539/1406/17.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).
Ухвалюючи рішення у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), ЄСПЛ указав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09).
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на викладені норми, які регулюють правовідносини, які виникли між сторонами, в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має з`ясувати, чи виконав позивач ОСОБА_1 обов`язок доведення обставин, за наявності яких суд має право відмовити у визначенні місця проживання дитини з матір`ю, чи довела відповідачка ОСОБА_2 , що проживання дитини з нею відповідатиме найкращим інтересам дитини.
Як встановлено судом першої інстанції та не спростовано у суді апеляційної інстанції, сторони по справі створили належні умови для проживання малолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Так, згідно акту обстеження за місцем проживання батька дитини від 07.02.2019, 03.11.2021 та від 15.08.2022, для дитини створені належні умови для нормального розвитку, повноцінного відпочинку та навчання (том 1 а.с. 27,28, 136). 1/ 2 частка житла належить ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.06.2010 (том 1 а.с. 21).
ОСОБА_2 на підставі договору оренди нерухомого майна від 20 листопада 2022 року проживає по АДРЕСА_2 (том 1 а.с. 232-235).
Таким чином, сторони у рівній мірі можуть забезпечити належне виховання та утримання своєї малолітньої доньки.
Разом з тим, між сторонами наявні конфлікти щодо місця проживання малолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вирішуючи спір щодо визначення місця проживання дитини, суди мають виходити з того, що поведінка батьків, їх авторитет, відіграє суттєву роль у вихованні дитини, оскільки дитина не має самостійного досвіду соціальної поведінки, а тому успадковує досвід і поведінку авторитетних для неї батьків.
Згідно з характеристикою Комунального закладу освіти «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 164 комбінованого типу» Дніпровської міської ради «Берізка» від 30.08.2021, ОСОБА_7 відвідувала заклад з вересня 2016 року, вихованням дитини займався батько ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_8 , мати дитини в дитячому садку не з`являлась, на батьківських зборах не була присутня, життям дитини не цікавилась, прийшла 28.11.2018 для зустрічі з дитиною у групі (том 1 а.с. 26).
Позивач ОСОБА_1 03.08.2018 уклав декларацію із лікарем загальної практики - сімейним лікарем КНП «ДЦПМСД № 54» ДМР та звертався за медичною допомогою та отриманням консультацій щодо лікування дитини ОСОБА_7 (том 1 а.с. 69).
Розпорядженням Голови адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради від 29.09.2021 № 244-р «Про визначення способу участі ОСОБА_2 способів участі у вихованні доньки ОСОБА_7 та спілкуванні з нею», ОСОБА_2 був встановлений порядок побачень з донькою таким чином: кожний четвер місяця мати забирає доньку зі школи після закінчення уроків або з адреси проживання дитини до 17.00 суботи, зустрічі проходять без присутності батька (том 1 а.с. 33).
Відповідно до характеристики учениці КЗО «НВО технічного профілю № 79» ДМР ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . дитина проживає разом з батьком ОСОБА_1 - інтелігентним, спокійним, самостійним чоловіком, який піклується про розвиток своєї доньки та приділяє належну увагу її вихованню, фінансово забезпечує, оберігає від всіляких негараздів. З понеділка по середу дитину приводить тато, а забирають або його мама - бабуся дівчинки, або друга дружина ОСОБА_8 . Мати дівчинки ОСОБА_2 забирає доньку зі школи після закінчення уроків щочетверга, щоп`ятниці та перебуває до 17-00 години суботи. ОСОБА_9 цікавиться поведінкою та успіхами у навчання ОСОБА_5 , а також просить правди щодо опрацювання тем, які дитина не досить добре засвоїла (том а.с. 67).
28.07.2022 ОСОБА_2 забрала ОСОБА_3 до себе та не привезла до батька - позивача ОСОБА_1 у зазначений час.
Тобто, за наявності Розпорядження Голови адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради від 29.09.2021 № 244-р «Про визначення способу участі ОСОБА_2 способів участі у вихованні доньки ОСОБА_7 та спілкуванні з нею», яке добросовісно виконувалося позивачем ОСОБА_1 , відповідачка ОСОБА_2 забрала дитину проживати до себе, що свідчить про демонстрацію власного інтересу та суперечить сімейним цінностям, є проявом неповаги до іншого учасника сімейних відносин і не сприяє захисту найкращих інтересів дитини, які переважають над інтересами батьків.
Доводи апеляційної скарги про те, що з боку ОСОБА_1 чинилися перешкоди у спілкуванні з дитиною, що і призвело до того, що вона 28 липня 2022 року забрала дитину та не повернула її батькові, колегією судідв не приймаються, оскільки суду не надано доказів наявності у відповідачки перешкод у спілкуванні з донькою. Відповідачка ОСОБА_2 не надала суду доказів її звернення до компетентних органів з приводу невиконаня позивачем ОСОБА_1 Розпорядження голови адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради від 29.09.2021 № 244-р «Про визначення способу участі ОСОБА_2 способів участі у вихованні доньки ОСОБА_7 та спілкуванні з нею».
Посилання відповідачки ОСОБА_2 на ту обставину, що вона займається вихованням дитини та наказом від 23.02.2023 зараховано ОСОБА_7 до складу учнів 2-го класу Приватного закладу «Заклад загальної середньої школи І-ІІІ ступенів «Тотоша хай-майндз скул» (том 2 а.с. 93), правового значення у данному випадку не має, оскільки до навчального закладу дитину було влаштовано після самовільної зміни її проживання та, у випадку проживання малолітньої ОСОБА_5 разом із батьком ОСОБА_1 , останній беззаперечно міг забезпечити влаштування дитини до навчального закладу, з огляду на наведені вище умови проживання дитини з батьком до липня 2022 року.
Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 19 СК України, Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.  Суд може не погодитися з висновком Органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Адміністрацією Соборного району Дніпровської міської ради, як органом опіки та піклування, 14.10.2022 складено висновок про визначення місця проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому зазначено, що рішенням Виконавчого комітету Соборної районної у м. Дніпрі ради від 15.02.2019 № 5, ОСОБА_2 був встановлений порядок побачень з донькою ОСОБА_4 таким чином: кожної неділі місяця з 17.00 до 20.00. Розпорядженням голови адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради від 29.09.2021 № 244-р «Про визначення способу участі ОСОБА_2 способів участі у вихованні доньки ОСОБА_7 та спілкуванні з нею», ОСОБА_2 був встановлений порядок побачень з донькою таким чином: кожний четвер місяця мати забирає доньку зі школи після закінчення уроків або з адреси проживання дитини до 17.00 суботи, зустрічі проходять без присутності батька. Однак обидві сторони не дотримувались виконання вказаних документів. На 16.08.2022 батькам дитини було призначено консультацію психологів КЗ «Дніпропетровський центр соціально-психологічної допомоги» ДОР», але 28.07.2022 ОСОБА_2 забрала ОСОБА_3 до себе та не привезла у зазначений час. Станом на жовтень 2022 року малолітня ОСОБА_6 знаходиться разом з матір`ю, однак ОСОБА_2 відмовляється надавати свою точну адресу фактичного проживання разом з донькою. 06.10.2022 на чергове засідання з питань захисту прав дитини ОСОБА_2 не надала відповідний пакет документів для розгляду питання щодо визначення місця проживання дитини разом з нею, на засіданні комісії була відсутня. Тому Адміністрація Соборного району Дніпровської міської ради, в інтересах дитини, вважає за доцільне визначити місце проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з батьком, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (том 1 а.с. 179-181).
Згідно висновку виконкому Тернівської районної у місті ради щодо визначення місця проживання дитини від 27.04.2023 (том 2 а.с.150-154), Виконком, при вирішення спору, покладається на розсуд суду з урахуванням найкращих інтересів малолітньої дитини. В обґрунтування висновку зазначено, що по АДРЕСА_2 , проживають ОСОБА_2 разом з донькою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Матір`ю створені необхідні умови для проживання дитини, але наголошено на необхідності в подальшому облаштування окремого спального місця для доньки. Під час відвідування, спеціаліст служби у справах дітей, провів бесіду з малолітньою ОСОБА_10 з метою з`ясування думки дитини щодо визначення місця її проживання разом з одним із батьків. Дівчинка виглядала розгубленою. На контакт йшла неохоче. ОСОБА_6 розповіла, що навчатись у новій школі їй подобається, вона там має багато друзів, вільний від навчання час вона проводить з мамою, разом грають, відвідують дитячий майданчик, мама вчить її малювати. Дитина сумує за батьком, не проти спілкуватися з ним. Спеціалісту служби у справах дітей, у розмові з дитиною, не вдалося отримати від неї відповідь на питання, з ким вона хоче проживати. В ході проведення обстеження, між матір`ю та дитиною, спостерігались дружні стосунки, хоча ОСОБА_6 до мами зверталась на ім`я. Під час співбесіди мати дитини ОСОБА_11 повідомила, що зареєстрована приватним підприємцем та має щомісячний дохід у розмірі не менше 20 000,00 грн., але документів на підтвердження наявності прибутку не надала. ОСОБА_2 повідомлено про надання указаних відомостей, оскільки при складанні висновку береться до уваги і можливість кожного з батьків матеріально утримувати дитину, але такі документи нею так і не були надані. Мати дитини стверджує, що не має наміру чинити перешкоди батьку у спілкуванні з донькою, але дійти згоди з колишнім чоловіком щодо порядку таких зустрічей, з її слів, вони не змогли, так як ОСОБА_1 має намір відібрати у неї дитину, тому вона наполягає на зустрічах батька з дитиною лише в її присутності. З липня 2022 року ОСОБА_2 чинить перешкоди батьку у спілкуванні з дитиною, відмовляє йому у зустрічах з нею, за цей час батько позбавлений можливості бачитись з донькою, повноцінно спілкуватись з нею, тому у березні 2023 року ОСОБА_1 подав документи для визначення способу його участі у спілкуванні з малолітньою ОСОБА_10 до виконкому Тернівської районної у місті ради. На підставі рішення виконкому від 21.04.2023, ОСОБА_1 23.04.2023 відвідав доньку за адресою її фактичного проживання згідно графіку зустрічей.
Вищевикладене, у своїй сукупності, позитивно характеризує ОСОБА_1 , як батька дитини, який дбає про забезпечення якнайкращих інтересів дитини, та свідчить про недобросовісну поведінку матері дитини ОСОБА_2 , яка чинить батькові перешкоди у спілкуванні з донькою, самостійно змінила її місце проживання та протягом тривалого часу взагалі відмовлялася надавати свою точну адресу фактичного проживання разом з донькою, у зв?язку з чим колегія суддів вважає цілком обгрунтованим висновок Соборного району Дніпровської міської ради, як органу опіки та піклування, від 14 жовтня 2022 року, згідно якого доцільно визначити місце проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з батьком, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (том 1 а.с. 179-181).
Крім того, відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання.
Аналогічні положення закріплені у статті 12 Конвенції про права дитини, згідно з якою держави - учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.
Під час визначення місця проживання дитини, зважаючи на вікову категорію дитини, необхідно проводити бесіду з останньою, головним завданням якої є встановлення дійсного психоемоційного стану дитини, визначення інтересів дитини та з`ясування думки щодо бажання дитини проживати з одним із батьків.
Вислухана у судовому засіданні суду першої інстанції, у присутності психолога ОСОБА_12 та педагога ОСОБА_13 , малолітня ОСОБА_7 пояснила, що бажає проживати з батьком.
Колегією суддів не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги про те, що хоч малолітня ОСОБА_6 в суді першої інстанції і сказала, що хоче проживати з батьком у місті Дніпрі, однак суд має розуміти, що дитина є вразливою та тривалий час проживала із батьком, який чинив матері перешкоди у спілкуванні з дитиною, що призвело до такого негативного наслідку, як втрата сталих емоційних зв?язків матері та дитини.
Так, судом встановлено, що 28 липня 2022 року ОСОБА_2 забрала доньку ОСОБА_3 до себе та з цього часу вона з батьком не проживає. 
Судом першої інстанції малолітня ОСОБА_6 була опитана 04 вересня 2023 року (т. 2 а.с. 192), тобто більш ніж через рік її проживання саме з матір?ю та за цей час ОСОБА_2 мала можливість відновити емоційні зв?язки між матір?ю та дитиною. 
Натомість, малолітня ОСОБА_6 , навіть за умови того, що вона тривалий час не проживає з батьком, виявляє емоційну прихильність саме до батька - позивача ОСОБА_1 та бажає проживати разом з ним.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що проживання малолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з батьком - ОСОБА_1 відповідає принципу «найкращих інтересів дитини» та є пріоритетним при вирішенні цієї справи.
Доводи апеляційної скарги про те, що в судовому засіданні свідком ОСОБА_8 було надано завідомо неправдиві свідчення на користь позивача ОСОБА_1 щодо стану здоров?я дитини у грудні 2015 року, коли позивач забрав її у матері, що характеризує ОСОБА_2 як погану матір, та за фактом надання неправдивих свідчень внесено відомості до ЄРДР, а також щодо безпідставності доводів позивача щодо наркозалежності відповідачки, що спростовується сертифікатом про проходження нею профілактичних наркологічних оглядів, колегією суддів не приймаються до уваги.
Так, при вирішенні даного спору суд першої інстанції критично віднісся до тверджень ОСОБА_1 щодо залежності ОСОБА_2 від наркотиків та ця обставина не була покладена в основу оскаржуваного рішення суду. 
Колегія суддів зауважує, що, визначаючи місце проживання малолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з батьком, суд виходить з якнайкращих інтересів дитини на теперішній час, з урахуванням її думки, та поведінки бітьків при вирішенні спору щодо визначення місця проживання дитини вцілому, а тому покази свідка ОСОБА_8 не є єдиним та беззаперечним доказом на користь позивача у справі. 
Твердження ж відповідачки ОСОБА_2 про те, що свідком ОСОБА_8 надано завідомо неправдиві свідчення на користь позивача ОСОБА_1 щодо стану здоров?я дитини у грудні 2015 року, не підтверджені матеріалами справи та перевірка цих обставин буде здійснюватися в ході розгляду компетентним органом заяви ОСОБА_2 про вчинене правопорушення. 
Доводи, викладені в апеляційні скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Трофименко Марина Володимирівна,- залишити без задоволення.
Рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 грудня 2023 року- залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному поряду безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 22 квітня 2024 року.

Головуючий:

Судді: