Номер провадження: 33/813/819/24
Номер справи місцевого суду: 521/27005/23 
Головуючий у першій інстанції Тополева Ю. В. 
Доповідач Кострицький В. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2024 року                                                                 м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю: секретаря судового засідання Пухи А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 14.02.2024 року по адміністративному правопорушенню передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_2 ,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий виклад обставин справи
Оскаржуваною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн..
Згідно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 648355 від 26.10.2023 року вбачається, що 26.10.2023 року, о 07 годині 02 хвилин, за адресою: м. Одеса, вул. Овідіопольська дорога, 6, водій ОСОБА_2 , керував транспортним засобом Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, що зафіксовано на прилад Alcotest Drager 7510». Результат тесту 2,17% проміле, чим порушив п. 2.9 а «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306. 
Короткий виклад вимог та доводів апеляційної скарги
Не погоджуючись із вказаною постановою адвокат Калімбет І.Л. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2024 року провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_2 , а саме стягнення штрафу у розмрір 17 000 ( сімнадцять тисяч) гривень на користь держави, з позбавленням права керування транспорними засобами на строк один рік, а також у частині стягнення судового збору у розмірі 605( шітсот п`ять) гривнень 60 коп. та закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що скаржник не згодний із зазначеною постановою у зв?язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права. У зв?язку з цим вважали, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям справи за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення з слідуючих підстав.
Представник скаржника вважав, що інспектори поліції зупинили т/з без жодних законних підстав передбачених статтею 35 Закону «Про національну поліцію», а тому їх подальші дії та рішення є також незаконними. Часовий відрізок 07год.22хв.10сек. співробітник поліції пояснює ОСОБА_2 , що причиною зупинки є порушення правил дорожнього руху, а саме «проїзд перехрестя на вимкнену додаткову секцію світлофора яка дозволяє рух у вказаному напрямку», але згодом під час ознайомлення ОСОБА_2  з протоколом про адміністративне правопорушення часовий відрізок 08год.08хв.10сек. співробітник поліції пояснює, що «оскільки була темна доба пори  ОСОБА_2  керував т/з без ввімкненого ближнього світла фар, що є порушенням ПДР». «Дві» підстави зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2  вважали нічим не підтвердженими які не обґрунтовані належними та допустимими доказами.  Посилаючись на судову практику апеляційної інстанції, відсутність законних підстав для зупинки автомобіля є підставою вважати неправомірними всі наступні дії поліцейських та здобуті у справі дані, в тому числі є протиправною сама процедура огляду водія на підставі правового принципу «плодів зіпсованого дерева». 
Відеозапис наявний в матеріалах справи представник скаржника вважав таким, що не відповідає поняттю безперервності, так як складаються з часткових фрагментів.

Позиція апеляційного суду
Заслухавши пояснення представника ОСОБА_2 , перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Пункт 2.9 а Правил дорожнього руху України забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Невиконання пункту 2.9 а Правил дорожнього руху України має наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З огляду на визначену ст. 266 КУпАП процедуру особи, які керують транспортними засобами, тощо і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Такий огляд, за змістом частини другої вказаної норми, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засобі відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Частиною третьої статті 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, тощо на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разу незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я (ч. 4 ст. 266 КУпАП).
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП зазначено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, -тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно результату газоаналізатору Alcotest Drager 7510 (ARLM 0405), тест огляду №1004 від 26.10.2023 року вбачається, що при перевірці водія  ОСОБА_2  на вміст алкоголю в крові на час зупинки за управлінням транспортного засобу, у останнього було виявлено 2,17 % алкоголю в крові.
У матеріалах справи міститься роздруківка результату газоаналізатора приладу «Alcotest Drager 7510», з якої вбачається, що останнє калібрування було 12.10.2023 року.
Таким чином, враховуючи те, що газоаналізатор «Alcotest Drager 7510», своєчасно пройшов калібрування та повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, підстав не довіряти його показанням немає, як і немає підстав для визнання недійсним чи неправдивим результату проведеного за його допомогою тесту на стан сп`яніння ОСОБА_2 .
Актом на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 7510», вбачається, що результат огляду водія  ОСОБА_2  на стан алкогольного сп`яніння позитивний – 2,17 проміле, з результатом якого останній погодився, що підтверджується його підписом в акті. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення, підписаний ОСОБА_2  без жодних зауважень, що також фактично підтверджує його згоду з результатом проведеного огляду.
Як слідує з матеріалів справи, зокрема відеозапису з відеокамери поліцейського, незгоду з результатами огляду, проведеного поліцейським, та вимоги провести огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_2  не заявляв.
Вина водія ОСОБА_2 підтверджується зібраними в справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 648355 від 16.10.2023 року, даними огляду водія ОСОБА_2 за допомогою спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 7510», тест огляду №1004 від 16.10.2023 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння від 16.10.2023 року та відеозаписом з портативного реєстратора. 
Доводи ОСОБА_2 та його представника про безпідставність зупинки транспортного засобу Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 26.10.2023 року, о 07 годині 02 хвилин, в повному обсязі спростовуються наданим відеозаписом. 
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги, стосовно того, що зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_3 відповідно до положень ст. 35 ЗУ “Про Національну поліцію” не обґрунтовано належними та допустимими доказами, натомість спростовується відеозаписом долученим до матеріалів справи, де працівниками поліції роз`яснено ОСОБА_2 дві підстави для зупинки транспортного засобу.
Щодо розбіжностей складення відповідної постанови, яка стала підставою для зупинки транспортного засобу , апеляційний суд зазначає, що для складення відповідних процесуальних документів потребується розумний проміжок часу, що у відповідності до даної ситуації не перевищував і 30 хвилин, також апеляціний суд наголошує , що ОСОБА_2 було одразу ж після зупинки т/з під його керування про них оголошено.
До того ж, апеляційний суд зазначає, що в цьому випадку ОСОБА_3 та його захисником не було оскаржено дії поліцейських у встановленому законом порядку та не надано суду відповідних про це доказів, що в цьому випадку виключає застосування правового принципу “плодів зіпсованого дерева”.
Доводи апеляційної скарги, стосовно того, що відеозапис наявний в матеріалах справи не має ознаків безперервності , не обґрунтовано належними та допустимими доказами, клопотань щодо проведення експертиз з цього приводу не під час розгляду справи в суді першої інстанції, ні під час апеляційного перегляду справи не заявлялось, натомість всі необхідні реквізити наявні на відеозаписі вбачають всі ознаки допустимих доказів.
Отже, по справі не встановлено таких обставин, які б стали підставою для скасування судового рішення.
Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705\12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.
Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування постанови суду при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.
З огляду на вищенаведене, підстав для зміни постанови суду з наведених в апеляції мотивів апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.
Щодо клопотання адвоката Калімбета І.Л. заявленого в ході судового засідання з розгляду апеляційної скарги про помилкове стягнення судового збору зі ОСОБА_2 в суді першої інстанції на підставі того, що ОСОБА_2 має статус учасника бойових дій, апеляційний суд зауважує, що такий довід не є слушним, так як на підставі п.13 ч.1 ст.5 ЗУ “Про судовий збір” від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав у відповідності до правового висновку, викладеного в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі №9901/70/20 (провадження №11-128заі20), пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнення від сплати судового збору осіб, які мають, зокрема статус ветеранів війни – учасників бойових дій, обмежено справами, пов`язаними з порушенням їхніх прав. Тобто, встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до адміністративного або загального суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин. Подібні висновки зроблено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі №9901/311/19 (провадження №11-795заі19), від 12 лютого 2020 року у справі №545/1149/17 (провадження №14-730цс19). Так, оскільки предметом даної справи порушення вимог ПДР України самим ОСОБА_2 наслідком чого є застосування норм КУпАП, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для звільнення заявника від сплати судового збору в суді першої інстанції з підстав, передбачених, п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки матеріали справи не свідчать про те, що предмет судового розгляду в даній справі пов`язаний з порушенням прав ОСОБА_3 , як учасника бойових дій.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 – залишити без задоволення.
Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 14.02.2024 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови виготовлений 01 квітня 2024 року.

Суддя
Одеського апеляційного суду                                         В.В. Кострицький