УХВАЛА
06 червня 2024 року
м. Київ
справа № 215/3066/19
провадження № 51-2905ск 24
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 29 листопада 2023 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 29 лютого 2024 року щодо ОСОБА_5 ,
установив:
Вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 29 листопада 2023 року ОСОБА_5 засуджено ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 185  КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання покарання, призначеного даним вироком та вироком Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 грудня 2021 року, покаранням, призначеним вироком Дніпровського апеляційного суду від 02 листопада 2022 року, остаточно визначено ОСОБА_5 , покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 29 лютого 2024 року вирок суду першої інстанції залишено без змін.
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд судових рішень в касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України,колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Відповідно до ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни такого судового рішення, і які, на її думку, допущені судом при його винесенні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Захисник у касаційній скарзі фактично зазначає про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту судового розгляду, не погоджується з оцінкою судом доказів, що вважає істотним порушення кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, проте відповідно до статей 433, 438 КПК України ці обставини не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Також касатор не зазначає у чому полягає незаконність ухвали апеляційного суду, які конкретно порушення вимог ст. 419 КПК України, на його думку, було допущено цим судом, які доводи апеляційної скарги сторони захисту суд апеляційної інстанції належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив.
Крім того, захисник у мотивувальній частині касаційної скарги ставить питання про скасування вироку суду першої інстанції і направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_5 на новий розгляд суду другої інстанції. Проте у прохальній частині касаційної скарги просить скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і постановити постанову, якою закрити кримінальне провадження у зв`язку з недоведеністю вини засудженого.
За приписами ст. 436 КПК України Суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження.
Отже зазначена у касаційній скарзі вимога захисника не узгоджується із зазначеними положеннями процесуального закону, що позбавляє Суд визначитись із предметом касаційного перегляду.
За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу, надавши захиснику строк для усунення недоліків.
Слід зазначити, що недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістовної частини скарги або шляхом подання додаткових документів, якщо скаржник у порушення вимог КПК України, не надав усіх документів, які мають подаватися разом із касаційною скаргою. 
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції у порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження, шляхом подання виправленої касаційної скарги.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Залишити касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 без руху.
Встановитизахиснику ОСОБА_4 десятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.  
У разі невиконання ухвали скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1 	ОСОБА_2 	ОСОБА_3