Справа № 464/2062/22                                Головуючий у 1 інстанції: Шашуріна Г.О. 
Провадження № 22-ц/811/1268/23                        Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
19 березня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі: 
                головуючої: Н.П. Крайник 
суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри
                при секретарі: Х.Б. Назар 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на рішення Сихівського районного суду міста Львова від 06 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк, третя особа державний реєстратор Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Тузяк Павло Тарасович, ОСОБА_3 , про визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію, -

                                               в с т а н о в и в: 

       27.05.2022 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк, третя особа державний реєстратор Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Тузяк Павло Тарасович, ОСОБА_3 , про визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію.
       В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що 22.02.2008 року він уклав з ЗАТ КБ «Приватбанк» (на даний час Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк») кредитний договір №LVH9GK0000000255 для придбання квартири АДРЕСА_1 , яку придбав за договором купівлі-продажу від 22.02.2008 року, р.№548, посвідченим приватним нотаріусом ЛМНО Поповичем О.С. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором він передав в іпотеку банку вказану квартиру згідно договору іпотеки квартири від 22.02.2008 року, р.№552, посвідченого приватним нотаріусом ЛМНО Поповичем О.С. Відповідно до умов договору іпотеки Банку було передано майнові права на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 49,0 метрів квадратних, житловою площею 27,6 метри квадратних. Відповідно до п.8.1 кредитного договору Банк зобов`язувався надати «позичальникові» кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу Банку в строк з 22.02.2008 року по 22.02.2019 року включно у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 78250 дол. США на наступні цілі: у розмірі 70000,0 дол.США на придбання нерухомості, 8250 дол. США- на оплату страхових платежів. На момент укладання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , він перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію шлюбу від 20.06.1976 року, серія та номер НОМЕР_1 . Відповідно абазу 2 п.4 договору купівлі-продажу квартири ОСОБА_1 ствердив, що його дружина ОСОБА_3 дала згоду на купівлю ним квартири, від імені якої він діє по довіреності, засвідченій приватним нотаріусом Івано-Франківського МНО Кучак Н.В. 21.02.2008 року, р.№645». З цього безперечно вбачається, що вказана квартира - предмет іпотеки є спільним сумісним майном подружжя. В травні 2009 року банк звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 у зв`язку з невиконанням позичальником графіку погашення кредиту по договору від 22.02.2008 року, виселення його з квартири та зняття з реєстрації. Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 07.07.2011 року (справа №2- 229/11) позов задоволено в повному обсязі. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №LVH9GK0000000255 від 22.02.2008 року в розмірі 78360,75 доларів США, звернуто стягнення на предмет іпотеки відповідно до договору іпотеки квартири від 22.02.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом ЛМНО Поповичем О.С., а саме: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 49 кв.м і належить на праві приватної власності ОСОБА_1 шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ЗАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу з іншою особою - покупцем з наданням Приватбанку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Виселено ОСОБА_1 і ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1 та знято останніх з реєстраційного обліку у ВСГІРФО Сихівського РВ ЛМУ ГУ МВСУ у Львівській області. Рішенням апеляційного суду Львівської області від 08 грудня 2011 року рішення Сихівського районного суду м. Львова від 07 липня 2011 року в частині зняття з реєстраційного обліку у ВСГІРФО Сихівського РВ ЛМУ ГУ МВСУ у Львівській області Дюкова С.М., ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1 скасовано, у задоволенні цих позовних вимог банку відмовлено. Ухвалою ВССУ від 18 червня 2012 року рішення Сихівського районного суду м. Львова від 07.07.2011 року та рішення апеляційного суду Львівської області від 08 грудня 2011 року залишені без змін. В порядку примусового виконання рішення суду Сихівським ВДВС ЛМУЮ були відкриті виконавчі провадження: ВП№38004467 від 23.05.2013 року згідно виконавчого листа №2-229 від 05.03.2013 року, виданого Сихівським районним судом м.Львова та ВП№38004687 від 23.05.2013 року згідно виконавчого листа №2- 229 від 05.03.2013 року, виданого Сихівським районним судом м.Львова по примусовому виконанню рішення Сихівського районного суду м.Львова від 07 липня 2011 року. В подальшому, на виконання вимог ст.38 ЗУ «Про іпотеку», листом від 28.02.2015 року №80222DNH0S623 ПАТ КБ Приватбанк повідомив ОСОБА_1 про те, що на даний час ПАТ КБ Приватбанк має намір продати предмет іпотеки а саме квартиру АДРЕСА_1 відповідно до рішення суду, за ціною 348800,0 грн, у зв`язку з чим запропонував йому скористатись переважним правом придбання предмета іпотеки. Одночасно банк повідомив його, що переважне право придбання виникне у нього ( ОСОБА_1 ) з дня, коли іпотекодержателем (ПАТ КБ Приватбанк) буде отримано від нього письмове повідомлення про намір придбати предмет іпотеки (ч.2 ст.38 Закону України «Про іпотеку»). Цей лист-повідомлення було отримано ним 27.03.2015 року та вже 13 квітня 2015 року на адресу ПАТ КБ Приватбанк ним рекомендованою кореспонденцією було направлено згоду на придбання квартири за адресою АДРЕСА_2 , вартість якої буде становити 348800,0 грн та повідомлено дані нотаріуса, у якого буде посвідчено правочин (приватний нотаріус Івано-Франківського МНО Павлінський В.Д., 76000, м. Івано-Франківськ, вул. Залізнична,5/1 а). Також просив розглянути його повідомлення та надати відповідь у передбачений Законом України «Про звернення громадян» строк. Відтак, сторонами було узгоджено ціну предмету іпотеки, що становила 348800,0 грн. Відповідь на своє звернення від банку він не отримав, відповідно договір купівлі-продажу квартири, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , вартістю 348800,0 грн між ОСОБА_1 та ПАТ КБ Приватбанк укладений не був з причин, що об`єктивно не залежали від боржника. В подальшому, 08.04.2016 року ОСОБА_1 від ПАТ КБ Приватбанк було отримано повідомлення від 01.04.2016 року за №ELV0000/3-344, яким останній повідомив ОСОБА_1 про те, що банк має намір укласти від свого імені договір купівлі- продажу квартири, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , що є предметом іпотеки. Також 08.04.2016 року ним ( ОСОБА_1 ) було отримано від ПАТ КБ Приватбанк: 1) повідомлення від 01.04.2016 року за №ELV0000/3-345, яким банк повідомив про прострочену заборгованість за договором кредиту №LVH9GK0000000255 від 22.02.2008 року в розмірі 315700,01 дол.США станом на 01.04.2016 року та про свій намір укласти договір купівлі-продажу квартири за адресою АДРЕСА_2 ; 2) вимогу від 01.04.2016 року за №ELV0000/3-343 про усунення порушеного основного зобов`язання, якою вимагав від нього протягом 30 днів з дня отримання цієї вимоги усунути порушення виконання зобов`язань за кредитом шляхом погашення в повному обсязі заборгованості в розмірі 315700,01 дол.США, до якої включено як безпосередньо кредит так і відсотки. 06 травня 2016 року ОСОБА_1 на адресу ПАТ КБ Приватбанк було направлено звернення, яким він надав згоду на придбання квартири, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , вартість якої буде 348800,0 грн, запропонував здійснити правочин з продажу вказаної квартири у визначений час, у визначеного нотаріуса, у визначеному місці, а саме у приватного нотаріуса Івано-Франківського МНО Павлінського В.Д., 76000, м. Івано-Франківськ, вул. Залізнична,5/1а, час 10:00, 30.05.2016 року. Зазначив також, що не погоджується з розміром заборгованості в сумі 315700,01 дол. США, вважає її не чинною, оскільки після вступу в законну силу рішення Сихівського районного суду м. Львова від 07.07.2011 року банк втратив право нараховувати відсотки, комісію, пеню та штрафи. Також просив розглянути його звернення і надати відповідь у передбачений Законом України «Про звернення громадян» строк. Копію цього звернення було направлено на адресу Західного ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» Однак, листом від 17.05.2016 року №20.1.0.0.0/7-1605117403 ПАТ КБ Приватбанк повідомив ОСОБА_1 , що його звернення, яке надійшло на адресу банку засобами поштового зв`язку, не може бути розглянуто, оскільки не відповідає вимогам банку. Враховуючи викладене вважає, що він висловив намір придбати предмет іпотеки за узгодженою ціною в розмірі 348800,0 грн, ним були виконані всі процедурні дії, передбачені ст.38 Закону України «Про іпотеку», але договір купівлі-продажу не був укладений з вини банку у зв`язку з небажанням відповідача укласти таку угоду. 10.05.2022 року йому стало відомо, що власником квартири АДРЕСА_1 , є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), державного реєстратора Тузяка Павла Тарасовича, Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, індексний номер: 31737425 від 06.10.2016 року. Зазначене підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №301265230 від 10.05.2022 року. Підставою виникнення права власності вказано договір іпотеки, серія та номер: 552, виданий 22.02.2008року, видавник приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Попович О.С. Жодного повідомлення про перереєстрацію права власності ні від держаного реєстратора, ні від ПАТ КБ «Приватбанк» на його адресу не надходило, суб`єктом оціночної діяльності оцінка спірної квартири на момент перереєстрації не здійснювалась. Він з сім`єю проживають в квартирі, у ній знаходяться належні їм речі, договори про надання комунальний послуг укладені на його ім`я, особисті рахунки відкрито також на його ім`я, комунальні платежі сплачує він. Вважає, що перехід права власності на предмет іпотеки відбувся незаконно, оскільки реєстрація права власності на предмет іпотеки за ПАТ КБ «ПриватБанк» здійснена державним реєстратором без достатніх правових підстав, з порушенням положень Закону України «Про іпотеку», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». 
       У зв`язку з наведеним, просив: 1) визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: №31737425 від 06.10.2016 року державного реєстратора Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Тузяка Павла Тарасовича на квартиру АДРЕСА_1 за Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» на підставі договору іпотеки серія та номер 552, виданий 22.02.2008 року, видавник Попович О.С. приватний нотаріус ЛМНО, 2) скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ14360570), внесену на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер №31737425 від 06.10.2016 року державного реєстратора Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Тузяка Павла Тарасовича на підставі договору іпотеки серія та номер 552, виданий 22.02.2008 року, видавник Попович О.С., приватний нотаріус ЛМНО, 3) поновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 ) на підставі договору купівлі-продажу від 22.02.2008 року, р.№548, посвідченого приватним нотаріусом ЛМНО Поповичем О.С.
         Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено.
       Рішення суду оскаржила представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .
       В апеляційній скарзі зазначила, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, постановленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. 
       Скаржник вважає, що перехід права власності на предмет іпотеки до Банку в порядку ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» відбувся незаконно. Реєстрація права власності на іпотечне майно за ПАТ КБ «ПриватБанк» проведена державним реєстратором без достатніх правових підстав, з грубим порушенням норм ЗУ «Про іпотеку», ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою КМУ №1127 від 25 грудня 2015 року.
       Скаржник вказує, що в ході примусового виконання рішення Сихівського районного суду м. Львова від 07.07.2011 року позивачем на пропозицію банку було висловлено намір придбати предмет іпотеки за узгодженою з банком ціною - 348 800 грн, для цього ним були виконані всі процедурні дії, передбачені ст.38 ЗУ «Про іпотеку». Однак, договір купівлі-продажу квартири не було укладено з вини відповідача, який не відповів йому на його повідомлення-згоду про придбання предмета іпотеки на запропонованих банком умовах. Поза увагою суду залишилося також і те, що лише 10.05.2022 року позивачу стало відомо, що власником квартири АДРЕСА_1 є ПАТ «КБ «ПриватБанк», оскільки жодного повідомлення про перереєстрацію права власності ні від державного реєстратора, ні від ПАТ КБ «ПриватБанк» на його адресу не надходило. На момент переходу в позасудовому порядку права власності на предмет іпотеки до банку, оцінка предмета іпотеки іпотекодержателем не була проведена, та не була надана державному реєстратору, що не відповідає вимогам ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» та є підставою для скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на предмет іпотеки. Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 20 березня 2019 року у справі №306/2053/16-ц.        Апелянт також вважає помилковим висновок суду про те, що позивачем обрано неправильний спосіб захисту свого права, оскільки законодавцем виключено такий спосіб захисту порушених речових прав як скасування запису про проведену державну реєстрацію права.
       Крім того, скаржник вважає, що строк позовної давності ним не пропущено, оскільки позивач дізнався про реєстрацію спірної квартири за ПАТ КБ «ПриватБанк» з Реєстру речових прав на нерухоме майно лише 10.05.2022 року. 
       Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задоволити повністю.
       У засіданні суду апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 скаргу підтримала з підстав, наведених у ній, просила скаргу задоволити.
       Представник Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - Жарський Ігор Романович проти скарги заперечив.
       Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів. 
       Відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку", іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону, або рішення суду.
       Таким чином, іпотека як майновий спосіб забезпечення виконання зобов`язання є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов`язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов`язання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобов`язань або зменшити їх.
       Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України "Про іпотеку" сторони іпотечного договору можуть вирішувати питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений в будь-який пас до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.
       Згідно із ч.3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ( в редакції, чинній на час здійснення державної реєстрації права власності на спірну квартиру) державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; 3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником ; 4) під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень; 5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав; 6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом; 7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав); 8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав; 9) формує реєстраційні справи у паперовій формі; 9-1) надає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", інформацію органу державної виконавчої служби або приватному виконавцю; 10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.
       Державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав (ст.11 Закону).
       Згідно зі ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав.
       Встановлено, що 22.02.2008 р. між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №LVH9GK0000000255, відповідно до п. 8.1. якого договору Банк зобов`язався надати позивачу кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 78250.00 Доларів США строком до 22.02.2019, а позивач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.
       У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 22.02.2008 р. між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і позивачем ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки № LVH9GK0000000255. 
       Згідно з п. 33.3 договору іпотеки відповідач надав в іпотеку нерухоме майно - квартиру загальною площею 49.00 кв.м, житловою площею 27.60 кв.м, яка розташована за адресою АДРЕСА_3 . 
       Відповідно до п. 27 Договору іпотеки квартири від 22.02.2008 року, укладеного сторонами, звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором Іпотекодержателя може бути здійснено у позасудовому порядку шляхом переходу до Іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, про що іпотекодержатель зобовязаний письмово повідомити Іпотекодавця.
       06.10.2016 року на підставі рішення державного реєстратора Годовицько - Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Тузяка Павла Тарасовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: №31737425 від 06.10.2016 року на підставі договору іпотеки серія та номер 552, виданий 22.02.2008 року, видавник: Попович О.С. приватний нотаріус ЛМНО від 06.10.2016 року, в порядку позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки за AT КБ "ПриватБанк" зареєстровано право власності на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1047053046101).
       Як вбачається з матеріалів справи, попередньо ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» вже зверталося до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 07 липня 2011 року у справі № 2-229/11 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № LVH9GK0000000255 від 22.02.2008 в розмірі 78 360 доларів 75 центів США, позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» було задоволено, звернуто стягнення на предмет іпотеки відповідно до договору іпотеки квартири від 22.02.2008, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Поповичем О.С., а саме квартиру загальною площею 49,00 кв.м, житловою площею 27,6 кв.м, яка розташована за адресою АДРЕСА_3 шляхом продажу предмета іпотеки ЗАТ КБ "Приватбанк" з укладенням від імені  ОСОБА_1 договору купівлі- продажу з іншою особою-покупцем з наданням Банку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. 
       В цій частині рішення Сихівського районного суду м.Львова від 07 липня 2011 року залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 29 грудня 2011 року та ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 червня 2012 року. 
       05.03.2013 року у справі Сихівського районного суду м.Львова № 2-229/11 видано виконавчі листи, які Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» було пред`явлено до примусового виконання, та за якими Сихівським ВДВС ЛМУЮ були відкриті виконавчі провадження ВП№38004467 та ВП№38004687.
       29.02.2015 року, в ході примусового виконання рішення Сихівського районного суду м.Львова від 07 липня 2011 року у справі № 2-229/11 про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до договору іпотеки квартири від 22.02.2008, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Поповичем О.С., а саме - квартиру загальною площею 49,00 кв.м, житловою площею 27,6 кв.м, яка розташована за адресою АДРЕСА_3 шляхом продажу предмета іпотеки ЗАТ КБ "Приватбанк" з укладенням від імені ОСОБА_1 договору купівлі - продажу з іншою особою-покупцем з наданням Приватбанку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, стягувач ПАТ КБ Приватбанк, виконуючи вимоги ч.2 ст.38 Закону України «Про іпотеку», повідомляло боржника ОСОБА_1 , про намір банку продати предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 за ціною 348800 грн та запропонувало йому, як боржнику, скористатися переважним правом придбання предмета іпотеки. Одночасно банк повідомив, що переважне право придбання виникне у ОСОБА_1 з дня, коли іпотекодержателем - ПАТ КБ Приватбанк буде отримано від нього письмове повідомлення про намір купити предмет іпотеки. У разі прийняття пропозиції щодо прибанння предмета іпотеки, запропоновано іпотекодавцю ОСОБА_1 надіслати на адресу банку письмову відповідь протягом тридцяти денного строку з дня отримання цього повідомлення. В іншому випадку, іпотекодержатель ПАТ КБ «Приватбанк» залишає за собою право продати предмет іпотеки будь-якій третій особі на власний розсуд. 
       Вказаний лист-повідомлення було отримано позивачем ОСОБА_1 27 березня 2015 року, та вже 13 квітня 2015 року ним на адресу ПАТ КБ Приватбанк було направлено листа, яким він надав згоду на придбання предмета іпотеки - квартири АДРЕСА_1 за запропонованою банком ціною - 348800 грн і повідомив дані нотаріуса, у якого буде здійснено правочин. Також просив розглянути звернення і надати відповідь у передбачений Законом України «Про звернення громадян» строк. Тобто, позивач ОСОБА_1 погодився з вартітю предмета іпотеки, визначеною банком в сумі 348800 грн.
       Відповіді на своє звернення позивач від банку не отримав, угода про придбання квартири за вартістю 348800 грн, що була визначена банком, укладена не була, однак з причин, що об`єктивно не залежали від позивача.
       В подальшому, 08.04.2016 року позивач ОСОБА_1 в ході проведення виконавчих дій з виконання рішення Сихівського районного суду м.Львова від 07 липня 2011 року у справі № 2-229/11, повторно отримав від ПАТ КБ Приватбанк повідомлення від 01.04.2016 року за №ELVOOOO/3-344, яким банк повідомив його, що банк має намір укласти від свого імені договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , що є предметом іпотеки з іншою особою за ціною 315700 дол.США. Також повідомив про переважне право ОСОБА_1 на придбання вказаної квартири, яке виникне у нього з дня отримання повідомлення, та що в разі наявності наміру придбати предмет іпотеки, боржнику слід надіслати на адресу банку письмову відповідь протягом тридцятиденного строку з дня отримання цього повідомлення; а також, що в разі відсутності повідомлення, банк буде вправі продати предмет іпотеки будь-якій іншій особі на власний розсуд.
       06 травня 2016 року позивач ОСОБА_1 на адресу ПАТ КБ Приватбанк надіслав листа, яким надав згоду на придбання квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , за раніше визначеною банком вартістю 348800,0 грн, запропонував здійснити правочин з продажу вказаної квартири у визначений час, у визначеного нотаріуса, у визначеному місці, а саме - приватного нотаріуса Івано-Франківського МНО Павлінського В.Д. 76000. м. Івано-Франківськ, вул. Залізнична,5/1а, час 10:00. 30.05.2016 року. Зазначив також, що не погоджується з сумою заборгованості в розмірі 315700.01 дол.США; вважає її безпідставно нарахованою, оскільки після вступу в законну силу рішення Сихівського районного суду м. Львова від 07.07.2011 року про дострокове стягнення всієї суми за кредитом, банк втратив право нараховувати відсотки, комісію, пеню та штрафи за таким. Також просив розглянути його звернення і надати відповідь у передбачений Законом України «Про звернення громадян» строк. 
       Копію цього звернення позивачем також було направлено і на адресу Західного ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк».
       Листом від 17.5.2016 року №20.1.0.0.0 7-160511 7403 ПАТ КБ Приватбанк повідомило ОСОБА_1 , що його звернення, яке надійшло на адресу банку засобами поштового зв`язку, не може бути розглянуто, оскільки не відповідає вимогам банку.
       10.05.2022 року позивачу ОСОБА_1 стало відомо, що власником квартири АДРЕСА_1 , є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 31737425 від 06.10.2016 року, державного реєстратора Тузяка Павла Тарасовича, Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області. Зазначене підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №301265230 від 10.05.2022 року. Підставою виникнення права власності вказано договір іпотеки, серія та номер: 552, виданий 22.02.2008року, видавник: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального окруїу Попович О.С.
Тобто, позивачу стало відомо, що незважаючи на те, що на виконанні органів ДВС перебували виконавчі провадження з виконання рішення Сихівського районного суду м.Львова від 07 липня 2011 року у справі № 2-229/11, яким в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № LVH9GK0000000255 від 22.02.2008 в розмірі 78 360 доларів 75 центів США, звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу предмета іпотеки ЗАТ КБ "Приватбанк" з укладенням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем з наданням Приватбанку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, банк як іпотекодержатель, 06.10.2016 року скористався  правом позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття предмета іпотеки у власність банку на підставі договору іпотеки.
       Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що на момент проведення державним реєстратором реєстраційних дій з реєстрації права власності за банком на іпотечне майно - квартиру АДРЕСА_1 , на підставі договору іпотеки, таким було надано державному реєстратору в повному обсязі усі необхідні документи згідно з переліком, і як наслідок - підставно прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки, що підтверджується матеріалами реєстраційної справи. Зокрема, суд вважав доведеним, що банк направив, а позивач отримав письмове повідомлення з вимогою про виконання порушеного зобов`язання (сплата заборгованості за кредитним договором) протягом 30- денного строку і про намір звернути стягнення на іпотечне майно у випадку невиконання цієї вимоги.
       Суд також дійшов висновку, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушеного права, оскільки такого способу захисту порушених речових прав як скасування рішення суб`єкта державної реєстрації, законодавством України не передбачено. Суд вважав, що оскільки порушення прав та інтересів позивача пов» язано з наявністю запису про проведену державну реєстрацію права, тому належним способом захисту права або інтересу у такому разі є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію права, а скасування запису про проведену державну реєстрацію права. 
       Крім того, суд виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності на звернення до суду з даним позовом, який пред`явлено в червні 2022 року, зважаючи на те, що реєстраційні дії вчинено 06.10.2016 року, та відповідач заявив про застосування спливу позовної давності, про що подав заяву, що є самостійною підставою для відмови в позові.
       Однак, з таким висновком суду колегія суддів не може погодитися, виходячи з наступного. 
       За змістом статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.
       Частиною першою статті 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення основного зобов`язання та або умов іпотечного договору, іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прииняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.
       Відповідно до правових висновків, викладених у постанові ВС від 11 вересня 2019 року у справі № 755/7423/17, державний реєстратор має обов`язок не лише формально перевірити наявність поданих документів за переліком, передбаченим п. 57 Порядку для державної реєстрації права власності та інших речових прав на підставі договору іпотеки, а передусім встановити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також перевірити дійсність заявленої вимоги на момент такого звернення, правильність розрахунку розміру заборгованості, встановити відповідність вартості предмета іпотеки заявленим вимогам.
       Вважаючи своє право порушеним, позивач ОСОБА_1 зазначав, що перехід права власності на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , до ПАТ КБ «Приватбанк» у порядку ст.37 ЗУ «Про іпотеку» відбувся незаконно. Реєстрація права власності на предмет іпотеки здійснена державним реєстратором без достатніх правових підстав, з грубим порушення положень Закону України «Про іпотеку», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майна та їх обтяжень», Порядку «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» затвердженого постановою КМУ №1127 від 25 грудня 2015 року, оскільки письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові у порядку ст. ст.35, 37 ЗУ «Про іпотеку» та п.61 Порядку «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ні від держаного реєстратора, ні від ПАТ КБ«Приватбанк» на адресу позивача не надходило; оцінка предмета іпотеки на момент переходу права власності до Банку в порушення вимог ст. 37 Закону України «Про іпотеку» не проводилась, що не відповідає вимогам закону. Як наслідок, якщо кредитор не провів оцінку вартості предмета іпотеки на момент звернення стягнення на іпотечне майно, то реєстрація на таке за іпотеко держателем є протиправною. До такого правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах: № 639/8904/14-ц від 23.03.2020 року; № 653/2857/17 від 20.02.2020 року; № 607/8488/18 від 29.01.2020 року; № 209/2599/17 від 15.01.2020.
       З копій матеріалів реєстраційної справи, що знаходяться в матеріалах справи та відповідають її оригіналу, який витребовувався судом апеляційної інстанції, однак надійшов до суду після розгляду справи апеляційним судом, вбачається, що повідомлення та вимога від 01.04.2016 року, що були направлені банком позивачу, не містять змісту порушених зобов`язань, як передбачено ст.37 Закону України «Про іпотеку», а у наявній у реєстраційній справі вимозі йде мова про усунення порушення основного зобов`язання та зазначено про намір банку укласти договір купівлі-продажу предмета іпотеки сторонній особі у порядку ст. 38 ЗУ «Про іпотеку» (такий спосіб звернення стягнення не є позасудовим).
       Письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові у порядку ст. ст.35, 37 ЗУ «Про іпотеку» та п.61 Порядку «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» матеріали реєстраційної справи не містять. Матеріалами реєстраційної справи також встановлено, що на день державної реєстрації права власності за банком на іпотечне майно (06.10.2016 року) у такий відсутній звіт про оцінку майна. 
       Тобто, матеріалами справи безспірно встановлено, що позивач отримав від кредитора AT КБ «Приватбанк» повідомлення від 01.04.2016 року за №ELV0000/3-344 про намір банку укласти договір купівлі-продажу предмета іпотеки сторонній особі у порядку ст. 38 ЗУ «Про іпотеку», а не письмову вимогу про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові у порядку ст. ст.35. 37 ЗУ «Про іпотеку» та п.61 Порядку «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
       Відтак, наявні в матеріалах реєстраційної справи документи не відповідають положенням ст. ст. 7, 35. 37 Закону України «Про іпотеку», п. 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, ст. 33 Закону України «Про іпотеку» а саме - не визначено на яку дату зафіксована сума заборгованості, відсутні всі складові суми заборгованості, у вимозі про усунення порушення основного зобовязання від 01.04.2016 року зазначено про намір банку укласти договір купівлі-продажу предмета іпотеки сторонній особі у порядку ст. 38 ЗУ «Про іпотеку», а не письмову вимогу про усунення порушень, надіслану іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові у порядку ст. ст.35, 37 ЗУ «Про іпотеку» та п.61 Порядку «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
       Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що в порушення вимог ч.1 і ст. 7 Закону України «Про іпотеку», ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 18, п.2, 3, 12 ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, відповідач не надав державному реєстратору ОСОБА_5 доказів невиконання боржником умов кредитного договору у зазначеному банком розмірі (315000 дол.США), а останній належним чином не перевіривши документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій та не встановивши розміру вимоги за кредитним договором, без оцінки вартості предмета іпотеки, задоволив вимоги банку шляхом реєстрації права власності на предмет іпотеки за банком, що є підставою для скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: №31737425 від 06.10.2016 року Державного реєстратора Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Тузяка Павла Тарасовича на квартиру АДРЕСА_1 за Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» на підставі договору іпотеки серія та номер 552, виданий 22.02.2008 року, видавник: ОСОБА_6 приватний нотаріус ЛМНО.
       Крім того, відповідач надіслав позивачу вимогу за кредитним договором № №LVH9GK0000000255 від 22.08.2008 на суму 315 700 дол. США, що є значно більшою від суми заборгованості визначеної рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 07.07.2011 року - 78360,75 доларів США.
       Відповідно до правових висновків, висловлених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202 /4494/ 16-ц у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти, а також обумовлену в договорі неустойку за кредитом припиняється, в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ПК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Тому, проценти за користування кредитними коштами та пеня не могли бути нараховані позивачем - правонаступником кредитора у вимозі про усунення порушень від 01.04.2016 року після зміни строку виконання зобов`язання. 
       Крім того, як вбачається зі змісту рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: №31737425 від 06.10.2016 року, прийнятого Державним реєстратором Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Тузяком Павлом Тарасовичем, державний реєстратор, приймаючи рішення про реєстрацію права власності спірної квартири АДРЕСА_1 , керувався вимогами п.20 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ від 17.10.2013 року № 868, який втратив чинність 01.01.2016 року відповідно до ч.4 Постанови КМУ від 25.12.2015 року № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», якою був затверджений новий Порядок «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що набрав чинності 01.01.2016 року.
       Також обґрунтованими є доводи апелянта, що обраний позивачем спосіб захисту права, а саме - скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав є належним та ефективним способом захисту, оскільки поновлює відповідне право позивача та відповідає положенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» від 05.12.2019 р.№ 340ІХ, який вступив в дію з 16.01.2020 року.
       Відповідно до положень ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
       Згідно ст.261 ЦК України, початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. У постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цвільних справ про визнання правочинів недійсними» зазначено, що перебіг позовної давності щодо вимог про визнання правочинів недійсними обчислюється не з моменту вчинення правочину, а відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
       Враховуючи, що позивач дізнався про порушення свого права - реєстрацію права власності на спірну квартиру за ПАТ КБ «Приватбанк» з Реєстру речових прав на нерухоме майно лише 10.05.2022 року, жодного повідомлення про пререєстрацію права власності на квартиру за банком ні від державного реєстратора, ні від ПАТ КБ «Приватбанк» на адресу позивача не надходило,позивач та члени його сім`ї по даний час проживають в квартирі, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем строк позовної давності на звернення до суду з даним позовом не пропущено. 
       Крім того, позивач, як слабша сторона договору, справедливо очікував від банку пропозиції щодо можливості придбання ним предмета іпотеки в ході здійснення виконавчих дій з виконання рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 07.07.2011 року, оскільки відповідно до положень ст.38 Закону України «Про іпотеку» має переважне право на придбання предмета іпотеки.
З наведених мотивів, оскаржуване рішення Сихівського районного суду міста Львова від 06 квітня 2023 року слід скасувати.
       Ухвалити нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволити.
       Визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: №31737425 від 06.10.2016 року Державного реєстратора Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Тузяка Павла Тарасовича на квартиру АДРЕСА_1 за Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» на підставі договору іпотеки серія та номер 552, виданий 22.02.2008 року, видавник: Попович О.С. приватний нотаріус ЛМНО.
       Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ14360570), внесену на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: №31737425 від 06.10.2016 року Державного реєстратора Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Тузяка Павла Тарасовича на підставі договору іпотеки серія та номер 552, виданий 22.02.2008 року, видавник: Попович О.С. приватний нотаріус ЛМНО.
       Поновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 ) на підставі договору купівлі-продажу від 22.02.2008 року, р.№548, посвідченого приватним нотаріусом ЛМНО Поповичем О.С.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

          п о с т а н о в и в:
 
       Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1  -  ОСОБА_2  задоволити.
       Рішення Сихівського районного суду міста Львова від 06 квітня 2023 року скасувати.
       Ухвалити нову постанову, якою позов  ОСОБА_1 задоволити.
       Визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: №31737425 від 06.10.2016 року Державного реєстратора Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Тузяка Павла Тарасовича на квартиру АДРЕСА_1 за Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» на підставі договору іпотеки серія та номер 552, виданий 22.02.2008 року, видавник: Попович О.С. приватний нотаріус ЛМНО.
       Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ14360570), внесену на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: №31737425 від 06.10.2016 року Державного реєстратора Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Тузяка Павла Тарасовича на підставі договору іпотеки серія та номер 552, виданий 22.02.2008 року, видавник: Попович О.С. приватний нотаріус ЛМНО.
       Поновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 ) на підставі договору купівлі-продажу від 22.02.2008 року, р.№548, посвідченого приватним нотаріусом ЛМНО Поповичем О.С.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови. 
       Повний текст постанови складено 08 квітня 2024 року.

Головуючий:                 Н.П. Крайник 

Судді:                Я.А. Левик

                        М.М. Шандра