УХВАЛА 
18 червня 2024 року
м. Київ
справа № 399/494/22
провадження № 61-8391ск24
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Фаловської І. М.,
розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агродар ЛТД», в інтересах якого діє адвокат Горобець Олена Леонідівна, на постанову Кропивницького апеляційного суду від 17 квітня 2024 року у справі за позовом заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Кіровоградській області до Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Агродар ЛТД», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Державне підприємство «Конярство України», про визнання недійсними рішень селищної ради, договору оренди землі, скасування державної реєстрації права та витребування земельної ділянки,
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2022 року заступник керівника Кіровоградської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Кіровоградській області звернувся до суду з позовом до Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Агродар ЛТД» (далі - ТОВ «Агродар ЛТД»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Державне підприємство «Конярство України», про визнання недійсними рішень селищної ради, договору оренди землі, скасування державної реєстрації права та витребування земельної ділянки.
Позивач просив визнати недійсним рішення селищної ради від 15 червня 2021 року № 860 у частині включення до переліку земельних ділянок, що передаються із державної власності в комунальну, розташованої на території селищної ради земельної ділянки площею 2,00 га з кадастровим номером - 3524655100:02:000:0607 для ведення особистого селянського господарства;
- визнати недійсним рішення селищної ради від 26 липня 2021 року № 1521, згідно із яким селищна рада передала  ОСОБА_1 у приватну власність земельну ділянку площею 2,00 га з кадастровим номером - 3524655100:02:000:0607;
- визнати недійсним договір оренди від 17 лютого 2022 року б/н, який  ОСОБА_1 уклала із орендарем - ТОВ «Агродар ЛТД» про передання у користування земельної ділянки;
- витребувати її з незаконного володіння  ОСОБА_1 та орендаря ТОВ «Агродар ЛТД» на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області;
- скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за  ОСОБА_1 та права оренди на неї за ТОВ «Агродар ЛТД».
Рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 14 грудня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Кропивницького апеляційного суду від 17 квітня 2024 року частково задоволено апеляційну скаргу першого заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури Ковальова Ю. Ю.
Рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 14 грудня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позову.
Витребувано із володіння ОСОБА_1 на користь держави земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером 3524655100:02:000:0607, розташовану на території Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Стягнено із ОСОБА_1 на користь Кіровоградської обласної прокуратури судовий збір у розмірі 3 721,50 грн.
07 червня 2024 року ТОВ «Агродар ЛТД», в інтересах якого діє адвокат Горобець О. Л., засобами поштового зв`язку направило до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Кропивницького апеляційного суду від 17 квітня 2024 року.
У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати постанову Кропивницького апеляційного суду від 17 квітня 2024 року та залишити в силі рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 14 грудня 2023 року.
Касаційна скарга містить клопотання про поновлення Товариству з обмеженою відповідальністю «Агродар ЛТД» строку на касаційне оскарження постанови Кропивницького апеляційного суду від 17 квітня 2024 року.
Відповідно до частини першої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу (частина третя статті 390 ЦПК України).
У частині першій статті 127 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Клопотання ТОВ «Агродар ЛТД» підлягає задоволенню, оскільки повний текст постанови Кропивницького апеляційного суду від 17 квітня 2024 року товариство отримало 22 травня 2024 року, що підтверджується копіями супровідного листа суду апеляційної інстанції про направлення судового рішення, конвертом, у якому надійшла судова кореспонденція, та відомостями про отримання поштового відправлення із сайту Акціонерного товариства «Укрпошта». Касаційну скаргу заявник направив до Верховного Суду засобами поштового зв`язку 07 червня 2024 року, тобто протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного тексту судового рішення.
У частині першій статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Підставою касаційного оскарження заявник зазначає, що суд апеляційної інстанції, ухвалюючи оскаржене судове рішення, не застосував закон, який підлягав застосуванню, порушив норми процесуального права, не врахував висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 372/5635/13-ц (провадження                         № 14-122цс18), від 21 вересня 2022 року у справі № 908/976/19 (провадження № 12-10гс21), у постанові Верховного Суду від 16 січня 2020 року у справі № 916/2675/15 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Заявник вказує, що суд апеляційної інстанції не оцінив докази відповідачів, які підтверджують відсутність рішення відповідного уповноваженого органу про надання земельної ділянки у постійне користування, не зазначив підстави відхилення цих доказів і внаслідок цього неправильно застосував норми права.
Станом на серпень 2011 року (дату підписання передавального акта) земельна ділянка не перебувала у постійному користуванні ні у Державного підприємства «Онуфріївський кінний завод № 175», ні у його правонаступника - ДП «Конярство України».
Висновок експерта від 12 жовтня 2021 року № 200/08/2021, на підставі якого суд апеляційної інстанції зробив висновок, що земельна ділянка входить у межі постійного користування ДП «Конярство України», не відповідає вимогам закону та є недостовірним. Тому апеляційний суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недостовірних доказів.
Головне управління Держгеокадастру в Кіровоградській області не мало права розпочинати процедуру передання державної землі у приватну власність без припинення чинного права власності чи користування в порядку, визначеному законом. Накази Головного управління Держгеокадастру в Кіровоградській області від 19 квітня 2021 року    № 331-УБД, № 330-УБД мають вирішальне значення для вирішення цієї справи, однак суд апеляційної інстанції відповідні обставини не з`ясував.
Також, заявник посилається на те, що Онуфріївський районний суд Кіровоградської області та Кропивницький апеляційний суд зараз розглядає більше 25 аналогічних справ із тим самим суб`єктним складом (крім фізичної особи, якій передали у приватну власність земельну ділянку) і предметом. Кількість справ може становити більше 58. Тому ця касаційна скарга має значення для формування єдиної правозастосовної практики щодо підстав набуття права користування земельними ділянками та підтвердження цього права відповідними документами.
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу (частина восьма статті 394 ЦПК України).
Касаційна скарга оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
З огляду на викладене, касаційний суд дійшов висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.
Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агродар ЛТД», в інтересах якого діє адвокат Горобець Олена Леонідівна, на постанову Кропивницького апеляційного суду від 17 квітня 2024 року.
Витребувати з Онуфріївського районного суду Кіровоградської області цивільну справу № 399/494/22 за позовом Заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Кіровоградській області до Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Агродар ЛТД», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Державне підприємство «Конярство України», про визнання недійсними рішень селищної ради, договору оренди землі, скасування державної реєстрації права та витребування земельної ділянки.
Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті                          395 ЦПК України, у строк, що не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                  В. М. Ігнатенко
                                                                                                          А. С. Олійник
                                                                                                             І. М. Фаловська