УХВАЛА
29 квітня 2024 року
м. Київ
справа № 466/9728/22
провадження № 61-5086ск24
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., 
Сердюка В. В.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Думич Роман Михайлович, на рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 04 жовтня 2023 року, постанову Львівського апеляційного суду від 14 березня 2024 року та додаткову постанову Львівського апеляційного суду від 04 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2 ), в якому просив:
- поновити строк звернення до суду з вказаним позовом;
- визнати незаконним та скасувати наказ ФОП ОСОБА_2 від 31 січня 2017 року про звільнення ОСОБА_1 на підставі пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України;
- поновити позивача на посаді менеджера в оптовій торгівлі та продажі сувенірної продукції ФОП ОСОБА_2 ;
- стягнути з ФОП ОСОБА_2 на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 167 873,12 грн та моральну шкоду - 20 000 грн.
Шевченківський районний суд міста Львова рішенням від 04 жовтня 
2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовив.
У жовтні 2023 року ФОП ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Шевченківський районний суд міста Львова додатковим рішенням 
від 14 листопада 2023 року стягнув з ОСОБА_1 на користь 
ФОП ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн.
Львівський апеляційний суд постановою від 14 березня 2024 року рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 04 жовтня 2023 року та додаткове рішення цього ж суду від 14 листопада 2023 року залишив без змін.
У березні 2024 року ФОП ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Львівський апеляційний суд додатковою постановою від 04 квітня 2024 року стягнув з ОСОБА_1 на користь ФОП ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.
08 квітня 2024 року до Верховного Суду через систему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат 
Думич Р. М., на рішення Шевченківського районного суду міста Львова 
від 04 жовтня 2023 року, постанову Львівського апеляційного суду 
від 14 березня 2024 року та додаткову постанову Львівського апеляційного суду від 04 квітня 2024 року.
Касаційна скарга подана в передбачений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.
Підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення чи відмови 
у відкритті касаційного провадження немає. 
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Касаційна скарга подана на судові рішення, яке ухвалені у справі незначної складності, визнаною судом малозначною.
Верховний Суд визнає достатньо підставними доводи про існування нагальної проблеми узагальнення судової практики з приводу вирішення окресленої категорії трудових спорів, що є підставою для відкриття касаційного провадження у вказаній справі.
Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (рішення 
у справі «Воловік проти України», заява № 15123/03, від 06 грудня 
2007 року).
Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність.
Суд, вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, оскаржувані судові рішення, дійшов висновку про те, що справа потребує перегляду касаційним судом з огляду на предмет спору, особливості 
нормативно-правового регулювання спірних правовідносин, сукупність та взаємозв`язок фактичних обставин цієї справи. Отже, наявні підстави для відкриття касаційного провадження.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
У касаційній скарзі як на підставу касаційного оскарження судового рішення заявник посилається:
- на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України (суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку);
- на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах).
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.
Керуючись статтями 389, 394, 395, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
Витребувати з Шевченківського районного суду міста Львова цивільну справу № 466/9728/22 за позовом ОСОБА_1 до Фізичної 
особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:	І. М. Фаловська С. О. Карпенко В. В. Сердюк