Номер провадження: 22-ц/813/3826/24 
Справа № 495/5013/23
Головуючий у першій інстанції Заверюха В.О.
Доповідач Громік Р. Д.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2024 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого – Громіка Р.Д.,
суддів – Драгомерецького М.М., Дришлюка А.І.,
за участю секретаря – Триколіч І.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за відсутності учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 грудня 2023 року у цивільній справі за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності поданий по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ДП «Сетам», треті особи без самостійних вимог – приватний виконавець Шевченко Тетяна Сергіївна, приватний нотаріус Кушнір Ірина Валентинівна про скасування акту про проведені електронні торги, скасування протоколу про проведення електронного аукціону, визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію права власності,

ВСТАНОВИВ:
1. ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовної заяви.
ОСОБА_2 звернувся до суд першої інстанції з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ДП «Сетам», треті особи без самостійних вимог – приватний виконавець Шевченко Т.С., приватний нотаріус Кушнір І.В., про скасування акту про проведені електронні торги, скасування протоколу про проведення електронного аукціону, визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію права власності.

Процесуальні дії суду першої інстанції у справі.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 травня 2023 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12 липня 2023 року заява відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Боярського О.О. від розгляду цивільної справи №495/5013/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ДП «Сетам», треті особи без самостійних вимог – приватний виконавець Шевченко Т.С., приватний нотаріус Кушнір І.В. про скасування акту про проведені електронні торги, скасування протоколу про проведення електронного аукціону, визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію права власності залишено без задоволення та суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Боярський О.О. заявив самовідвід.
Згідно розпорядження щодо призначення повторного автоматичного розподілу справи №114 від 31 липня 2023 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 липня 2023 року цивільна справа №495/5013/23 передана на розгляд судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Савицького С.І..
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 серпня 2023 року суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Савицький С.І. заявив собі самовідвід від розгляду цивільної справи №495/5013/23.
Згідно розпорядження щодо призначення повторного автоматичного розподілу справи №123 від 02 серпня 2023 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 серпня 2023 року цивільна справа №495/5013/23 передана на розгляд судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Заверюхі В.О.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03 серпня 2023 року цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ДП «Сетам», треті особи без самостійних вимог – приватний виконавець Шевченко Т.С., приватний нотаріус Кушнір І.В. про скасування акту про проведені електронні торги, скасування протоколу про проведення електронного аукціону, визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію права власності прийнято до провадження суддею Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Заверюхою В.О. та призначено підготовче судове засідання.

Короткий зміст зустрічного позову.
21 липня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з зустрічним позовом до ОСОБА_2 , в якому просив визнати за ним право власності на будівлю магазину, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 2713990851040.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 листопада 2023 року зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на будівлю магазину, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 2713990851040 залишено без руху та було надано строк для усунення недоліків.
06 грудня 2023 року від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків зустрічного позову.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 грудня 2023 року відмовлено у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності поданого до цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ДП «Сетам», треті особи без самостійних вимог – приватний виконавець Шевченко Т.С., приватний нотаріус Кушнір І.В., про скасування акту про проведені електронні торги, скасування протоколу про проведення електронного аукціону, визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію права власності. Зустрічну позовну заяву повернено ОСОБА_1 та роз`яснено право звернутися до суду з цими позовними вимогами в загальному порядку.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що скаржник подав зустрічну позовну заяву з пропуском строку для її подання, оскільки зустрічну позовну заяву подано 15 липня 2023 року в межах п`ятнадцяти днів з 30 червня 2023 року, дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, тому строк подання зустрічної позовної заяви не пропущено. Також скаржник зазначає, що предметом позову є вимоги позивача про скасування права власності ОСОБА_1 на нежитлове приміщення магазину придбаного на електронному аукціоні СЕТАМ, тому як первісний позов, так і зустрічний позов стосується оспорювання/визнання права власності скаржника на нежитлове приміщення магазину, відносно якого судом першої інстанції розглядається спір. Реалізуючи свої права скаржник, керуючись ст.ст. 30, 49, 178, 183, ЦПК України звернувся із зустрічною позовною заявою по справі №495/5013/23, оскільки скаржником заявлено зустрічні позовні вимоги відносно того самого предмету спору, який є предметом розгляду в рамках цивільного провадження у суді першої інстанції, тому скаржник вважає, що у суду першої інстанції були відсутні передбачені законодавством підстави для відмови у прийнятті та поверненні зустрічної позовної заяви.

Сповіщення сторін.
Про судове засідання, призначене на 15 травня 2024 року, сторони були належним чином сповіщені про дату, час та місце слухання справи, однак у судове засідання не з`явились. 
Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. 
Відповідно до ч. 7 ст. 268 ЦПК України рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день його складення і додається до справи. 
Головуючий суддя Громік Р.Д. перебував у відрядженні з 27 по 28 травня 2024 року; суддя-учасник колегії ОСОБА_4 перебував у відрядженні з 25 травня по 02 червня 2024 року, а також у відрядженні з 03 червня по 04 червня 2024 року, що підтверджується довідкою відділу кадрової роботи та управління персоналом. 
Повний текст судового рішення виготовлено 05 червня 2024 року.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Позиція апеляційного суду
Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог заяви, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.
У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до припису п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вирішуючи питання щодо прийняття зустрічної позовної заяви суд першої інстанції послався на наступне.
Відповідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову . Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.
Таким чином, відповідно до процесуального закону одним із спеціальних прав відповідача є право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.
Крім того, зазначена стаття встановлює окремі умови прийняття до розгляду зустрічного позову, тобто вона вказує на один із способів захисту відповідача проти пред`явленого до нього позову.
Способами захисту проти позову можуть бути: невизнання позову, заперечення проти нього і зустрічний позов. Зустрічний позов - це активний захист проти позову. Зустрічним позовом є позов первісного відповідача до первісного позивача. Зустрічний позов в залежності від ситуації може бути найбільш дієвим засобом захисту відповідача проти позову, тому що спрямований на повне чи часткове виключення підстав первісного позову.
Задоволення зустрічного позову зазвичай повністю або частково виключає задоволення первісного позову.
Отже, умовами пред`явлення зустрічного позову є: взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним. Тобто такими, що виникають з одних правовідносин; доцільність сумісного розгляду основного й зустрічного позовів.
Правова природа зустрічного позову полягає в тому, що він робить неможливим розгляд первісного позову без зустрічного, оскільки направлений на зарахування вимог або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю чи частково задоволення первісного позову, або коли виникають з одних правовідносин.
Недоцільно розглядати первісний і зустрічний позови, якщо це затягне розгляд справи, істотно розширить предмет доказування.
Предметом первісного позову є скасування акту про проведені електронні торги, скасування протоколу про проведення електронного аукціону №584137 виданого ДП «Сетам», визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію права власності №580 від 31 березня 2023 року та припинення права власності за ОСОБА_1 на будівлю магазину – літ. «А», яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 28 січня 2008 року.
Предметом зустрічного позову є визнання за ОСОБА_1 права власності на будівлю магазину, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 2713990851040.
Аналіз змісту заявлених позивачем за зустрічним позовом вимог дав підстави зробити суду першої інстанції висновок, що первісний та зустрічний позови взаємно не пов`язані між собою, їх спільний розгляд не є доцільним та призведе лише до затягування вирішення спору.
Крім того, суд першої інстанції зазначив, що зустрічний позов ОСОБА_1 подано через два місяця після відкриття провадження у справі, тобто з пропущенням строку на подання. Доказів про поважні причини пропуску строку для подання зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 суду не надано.
Беручи до уваги те, що вирішення питання про прийняття в провадження зустрічного позову є правом суду, а не обов`язком суду, суд першої інстанції не вбачав доцільності в об`єднанні зустрічного позову в одне провадження з первісним. Натомість таке об`єднання, на думку суду першої інстанції, може призвести до недотримання завдань цивільного судочинства, яким відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держав.
Відповідно до ч. 3 ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.
Враховуючи те, що умови прийняття судом зустрічного позову відсутні, порушені строки подачі зустрічного позову до суду, визначені ст. 193 ЦПК України та враховуючи, що прийняття зустрічного позову у такому випадку буде лише сприяти затягуванню розгляду справи, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності до спільного розгляду разом з первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ДП «Сетам», треті особи без самостійних вимог – приватний виконавець Шевченко Т.С., приватний нотаріус Кушнір І.В., про скасування акту про проведені електронні торги, скасування протоколу про проведення електронного аукціону, визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію права власності.
При цьому, суд першої інстанції наголосив, що повернення зустрічного позову не обмежує право відповідача звернутись до суду з позовною заявою на загальних підставах.
Однак колегія суддів погодитись із такими висновками суду першої інстанції не може з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.
Згідно з ч. 7 ст. 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 травня 2023 року постановлено, зокрема, що протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви та додатків до неї, відповідач має право направити суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.
Відповідно до змісту заяви про відвід (т. 1 а.с.60) скаржник зазначає, що отримав копію ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 травня 2023 року в канцелярії 30 червня 2023 року, проте в матеріалах справи відсутні докази дати отримання скаржником копії ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 травня 2023 роки.
Згідно з ч. 6 ст. 124 ЦПК України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.
Зустрічна позовна заява скаржника надійшла до суду першої інстанції 21 липня 2023 року, проте остання була подана засобами поштового зв`язку, що підтверджується поштовим конвертом. 
Проте неможливо встановити дату здачі зустрічної позовної заяви на пошту, оскільки відбиток поштового штемпеля на конверті розмито, а на офіційному сайті АТ «Укрпошта» дані про поштове відправлення за номером №6502100391380, який зазначено на поштовому конверті, відсутні.
Більше того, судом першої інстанції, а ні в ухвалі Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 липня 2023 роки, а ні в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції не зазначено дату здачі зустрічної позовної заяви на пошту. 
Враховуючи положення ч. 1 ст. 193 ЦПК України, надання судом першої інстанції відповідачу 15-денного строку з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви та додатків до неї для подання відзиву та відсутні належних та допустимих доказів дати отримання скаржником ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 травня 2023 року колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що зустрічну позовну заяву подано скаржником з пропуском строку для пред`явлення зустрічного позову.
Щодо посилання суду першої інстанції на те, що аналіз змісту заявлених позивачем за зустрічним позовом вимог дав підстави зробити суду першої інстанції висновок, що первісний та зустрічний позови взаємно не пов`язані між собою, їх спільний розгляд не є доцільним та призведе лише до затягування вирішення спору, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частин другої та третьої статті 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.
Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.
Отже, прийняття зустрічного позову можливе за дотримання умов, передбачених частиною другоюстатті 193 ЦПК України, і залежить від того, наскільки суд вважає за доцільне розглядати цей позов у одному провадженні з первісним.
Аналіз вказаних положень закону свідчить про те, що зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.
За своєю сутністю зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, яка заявляється для сумісного розгляду з первісним позовом з метою захисту прав відповідача, оскільки задоволення його вимог виключає задоволення вимог позивача.
При поданні зустрічного позову позивач за первісним позовом стає відповідачем за зустрічним позовом, а відповідач займає процесуальне становище позивача. При цьому, пред`являючи зустрічний позов, відповідач завжди має переслідувати одночасно дві цілі: захистити своє порушене чи оспорене право та захиститися проти вимог позивача.
Умовами пред`явлення зустрічного позову є: взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним, що виявляється у тому, що вони виникають з одних правовідносин; доцільність сумісного розгляду основного і зустрічного позовів, оскільки це дозволяє більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити фактичні взаємовідносини сторін, виключити ухвалення взаємосуперечливих чи взаємовиключних судових рішень.
Отже, зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, яка заявляється для сумісного розгляду з первісним позовом з метою захисту прав відповідача, оскільки задоволення його вимог унеможливлює задоволення вимог позивача. Зустрічний позов має бути пред`явлений лише до первісного позивача (або одного зі співпозивачів). Умовою пред`явлення зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним; взаємопов`язаність позовів виявляється у тому, що вони виникають з одних правовідносин.
Подібні за змістом правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі №200/22329/14-ц (провадження №14-483цс19), постанові Верховного Суду у справі №638/6226/21 (провадження №61-9559св23).
Ураховуючи викладене, взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у наступному: обидва позови взаємно пов`язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному та правильному вирішенню спору, взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах; вимоги за зустрічним та первісним позовами можуть зараховуватись; задоволення зустрічного позову виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову.
Подання такого зустрічного позову має на меті не лише довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом, а й захистити права відповідача в обраний ним спосіб. У таких випадках задоволення зустрічного позову тягне за собою відмову у первісному позові повністю або частково.
Такий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 17 січня 2024 року у справі №369/12814/22.
У постанові від 06 лютого 2024 року у справі №212/8029/23 Верховний Суд вказав, що зустрічний позов дозволяє розглянути в одному процесі вимоги обох сторін, що дає можливість заощадити час і сприяє більш швидкому захисту їх прав та інтересів, а також запобігає можливості винесення суперечливих і взаємовиключних судових рішень у цивільній справі.
Суд приймає зустрічний позов до спільного розгляду з первісним, якщо вони прямо взаємопов`язані між собою і спільний їх розгляд є доцільним. Взаємний зв`язок, як умова для прийняття зустрічного позову, має місце у випадку, якщо вимоги відповідача і позивача виникають з одних правовідносин і коли на обґрунтування тієї й іншої вимоги наводяться спільні факти. Взаємний зв`язок первісного і зустрічного позову може виявлятись у тому, що зустрічна вимога виключає вимогу первісну, або обидва випливають з однієї підстави, або взаємний зв`язок виникає з однорідності обставин виникнення взаємних матеріально-правових вимог між позивачем і відповідачем.
При цьому, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
Отже, для прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом необхідною є перевірка та встановлення тотожності усіх необхідних трьох ознак, а саме: суб`єктного складу, предмету спору, а також підстав, з яких відповідний позов заявлено.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 червня 2019 року в справі №916/542/18 вказувала, що взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право
Верховним Судом у постанові від 28 вересня 2020 року у справі №712/15934/19 також роз`яснено, що позов не є похідною вимогою від первинного позову, а є вимогою, яка повністю (або частково) виключить задоволення первинного позову.
Правова природа зустрічного позову у тому, що він робить неможливим розгляд первісного позову без зустрічного, оскільки направлений на зарахування вимог або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю чи частково задоволення первісного позову, або коли виникають з одних правовідносин.
Так, відповідно до змісту прохальної частини позовної заяви ОСОБА_2 із збільшеними позовними вимогами він просить:
- скасувати акт про проведені електронні торги, виданий приватним виконавцем;
- скасувати протокол №584137 про проведення електронного аукціону (торгів) виданий ДП «Сетам»;
- визнати недійсним свідоцтво про реєстрацію права власності, а саме свідоцтво приватного нотаріуса Кушнір І.В. №580 від 31 березня 2023 року і припинити право власності та державну реєстрацію за ОСОБА_1 , код: 3204610738 на будівлю магазину літ. «А» за адресою АДРЕСА_1 яка належить ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу ВВС №742503 від 28 січня 2008 року, загальна площа 540,1 кв.м. 
Відповідачами у первісній позовній заяві заявлено ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ДП «Сетам».
Отже, доведенню підлягає обставини, зокрема, законність проведення електронних торгів та законність видачі свідоцтва про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на будівлю магазин, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2713990851040.
Відповідно до змісту прохальної частини зустрічної позовної заяви ОСОБА_5 просить:
- визнати за ОСОБА_1 право власності на будівлю магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2713990851040.
Відповідачем у зустрічній позовній заяві заявлено ОСОБА_2 .
Отже, доведенню підлягає обставини добросовісності набуття ОСОБА_1 права власності на будівлю магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2713990851040, який останній придбав на електронних торгах.
Таким, чином тотожними для первісного позову та зустрічного позову є всі три ознаки, а саме, суб`єктний склад, предмет спору та підстави, з яких заявлено позовні вимоги.
Оскільки, у разі визнання за ОСОБА_1 право власності на будівлю магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2713990851040, тобто, задоволення зустрічного позову, виключається задоволення первісного позову про скасування акту про проведені електронні торги, виданого приватним виконавцем та протоколу про проведення електронного аукціону (торгів), визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію права власності.
Таким чином, колегія суддів вважає, що первісний та зустрічний позов є взаємопов`язаними між собою і їх спільний розгляд сприятиме правильному вирішенню спору.
Вказані обставини залишились поза увагою суду першої інстанції, що призвело до порушення норм процесуального права.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Отже, розглядаючи справу, судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми процесуального права, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 грудня 2023 року скасувати.
Справу направити для продовження розгляду до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області.
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 05 червня 2024 року.

Головуючий                                                        Р.Д. Громік

Судді:                                                        М.М. Драгомерецький 

       А.І. Дришлюк