ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2013/24 Справа № 201/10871/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Демидова С. О. Суддя у 2-й інстанції - Канурна  О. Д.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2024 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:        
       судді - доповідача Канурної О.Д.,
       суддів: Космачевської Т.В., Халаджи О.В.
розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
В С Т А Н О В И В:

У вересні 2023 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 30 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, підписавши Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг”, Тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua.
       Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.
       У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 22 травня 2023 року відповідач має заборгованість у загальному розмірі 127173,07 грн., з яких: заборгованість за кредитом – 106432,30 грн., заборгованість за простроченими відсотками – 20740,77 грн.
Позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 106432,30 грн. - заборгованість за кредитом, 20740,77 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, та судові витрати у розмірі 2684 грн.
       Заочним рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 14 листопада 2023 року позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості  задоволені частково.
       Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 30 липня 2019 року станом на 22 травня 2023 року в розмірі 106432,30 грн.
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» сплачений судовий збір у розмірі 2246,26 грн.
       В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовлено.
       Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач - АТ КБ «Приватбанк» 14 грудня 2023 року засобами поштового зв`язку подав до Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати заочне рішення першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову щодо стягнення відсотків за користування кредитом та ухвалити нове рішення в цій частині із задоволенням цих позовних вимог, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість з відсотків за користування кредитом в сумі 20704,77 грн., а в іншій частині рішення залишити без змін.
В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилався на те, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи та невідповідність висновків, викладених у рішенні обставинам справи, оскільки, підписавши Заяву 30 липня 2019 року, а пізніше і Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 27 березня 2020 року, ОСОБА_1 та банк уклали кредитний договір у відповідності до ст. 634 ЦК України та підписана заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами складає Договір про надання банківських послуг, про що і зазначено у Заяві. В заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг, підписаній відповідачем, зазначені всі істотні умови кредитування, включаючи процентну ставку 37,2% річних для картки “MasterCard World Bkack Edition” та процентну ставку, яка застосовується при невиконанні зобов`язань щодо повернення кредиту, відсотків річних у розмірі 74,4% , тому підстави для відмови у задоволенні позовної вимоги про стягнення процентів за користування кредитом відсутні. 
       Суд першої інстанції, встановивши, що Банк надав відповідачу кредит, а відповідач його не повернув, не мав жодних підстав відмовляти у стягнення відсотків за користування кредитом, адже, основними вимогами банку за кредитним договором до боржника є повернення наданих кредитних коштів та отримання відсотків за їх користування, що є істотною умовою кредитного договору.
       Суд першої інстанції не врахував, що відповідач особисто був ознайомлений з умовами укладеного договору та своїм підписом погодився з такими умовами, що відповідачем не спростовано.
       За таких обставин, суд не врахував ці обставини, не навів свій розрахунок та фактично не вирішив спір по суті в цій частині.
       Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 15 грудня 2023 року справу витребувано у суду першої інстанції, яка надійшла до суду 19 грудня 2023 року.
       Ухвалами Дніпровського апеляційного суду від 25грудня 2023 року відкрито провадження у даній справі та надано сторонам строк для надання відзиву на апеляційну скаргу, а також призначено до розгляду в письмовому провадженні без повідомлення учасників справи.
        ОСОБА_1 своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України, не скористався та відзиву на апеляційну скаргу не подавав.
       Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
       Як вбачається з ч. 3 вказаної вище статті, розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
       Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
       Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
       Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга АТ КБ «Приватбанк» підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
       Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
       Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Частиною 1 статті 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 
       Відмовляючи у задоволенні позовних вимог позивача в частині стягнення процентів за користування кредитом, суд першої інстанції послався на те, що відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.        
Проте, Дніпровський апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Із матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 , ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «ПриватБанку».
Відповідно до вказаної анкети-заяви відповідач ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з пам`яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг, з яким він ознайомлений та згоден, які надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.
Згідно із частиною 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частиною 1 статті 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Як вбачається із частини 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.
Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Відповідно до частини 1 статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до частини 1 статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як вбачається із частини 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Також матеріали справи містять банківську виписку, з якої вбачається, що відповідач не лише використовував кредитні кошти, а й здійснював платежі на часткове погашення заборгованості, у тому числі на погашення нарахованих відсотків за користування кредитом.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції помилково послався в рішенні суду на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, оскільки там інші обставини справи і крім того, у вказаній вище постанові відповідач не визнавав позовні вимоги; у справі, що переглядається винесене заочне рішення і ніяких заперечень від відповідача не надходило. 
На підставі викладеного вище, апеляційний суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за відсотками в розмірі 20740,77 грн. підлягають задоволенню. Апеляційний суд погоджується з розрахунком відсотків, наданих позивачем.
Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з частиною 2 вказаної вище статті, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову – на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позовних вимог – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Із матеріалів справи вбачається, що позивачем при поданні позовної заяви сплачено 2684,00 грн. судового збору (а.с. 60), за подання апеляційної скарги позивачем сплачено 656,61 грн. (а.с. 92), а всього 3340,61 грн., які підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк».
На підставі викладеного вище, апеляційний суд вважає, що заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2023 року підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за відсотками та витрат по сплаті судового збору.
Керуючись ст. 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.
Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2023 року скасувати в частині відмови щодо стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом і стягнення витрат по сплаті судового збору, ухвалити в цій частині нове рішення.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ 14360570) заборгованість по процентам за користування кредитом № б/н від 27.03.2019 року в розмірі 20740 (двадцять тисяч сімсот сорок) грн. 77 коп.
Стягнути з  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП  НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ 14360570) витрати по сплаті судового збору в розмірі 3340 (три тисячі триста сорок) грн. 61 коп.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а-г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді: