ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

05 червня 2024 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 751/5766/23
Головуючий у першій інстанції – Ченцова С. М.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/897/24

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:
                                         головуючого-судді: Онищенко О.І.
                                         суддів:  Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.
                                          секретар: Шкарупа Ю.В.
Позивач: ОСОБА_1 
Відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1 
Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (суддя Ченцова С.М.), ухвалене в м.Чернігів, повний текст рішення складено 18 квітня 2024 року,
                                           В С Т А Н О В И В:
У липні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання поважними причин пропуску строку для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті чоловіка позивачки ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визначення додаткового строку для подачі до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Бондаря М.К. заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 терміном в три місяці з часу набрання рішенням суду законної сили. Позов мотивовано тим, що після смерті чоловіка позивачки відкрилася спадщина, до складу якої входить: 13/25 частки будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка площею 0,0309 га, кадастровий номер 7410100000:01:020:5352, за адресою: АДРЕСА_1 . Спадкоємцями за заповітом є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . За доводами ОСОБА_1 , оскільки вона є непрацездатною, їй належить обов`язкова частка спадкування за законом. Після смерті ОСОБА_4 22 червня 2022 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Бондарем М.К. було відкрито спадкову справу №7/2022. Позивачкою не було подано заяву про прийняття спадщини у встановлені строки з поважних причин. Так, ОСОБА_1 має хворобу – глаукому правого та лівого ока, у зв`язку з чим не може самостійно пересуватись на далекі відстані, користуватися загальним міським транспортом. Позивачка має двох синів, проте наразі проживає одна, оскільки діти проходять службу в Збройних Силах України. Тільки під час перебування синів у відпустці вона змогла звернутися до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак їй було рекомендовано звернутися до суду для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.
Одночасно ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, яку задоволено ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 14 липня 2023 року - заборонено приватному нотаріусу Чернігівського міського нотаріального округу Бондарю М.К. вчиняти дії щодо видачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання законної сили рішення суду по даній справі.
Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11 квітня 2024 року у задоволенні позову відмовлено; скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 14 липня 2023 року, а саме: знято заборону  вчиняти дії щодо видачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішення суду мотивовано тим, що відсутні поважні причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця подати заяву про прийняття спадщини, оскільки значний проміжок пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини (майже рік),  син позивачки – ОСОБА_2 , який зі слів позивачки проживає із нею за адресою: АДРЕСА_1 ) подав заяву про прийняття спадшини 22 червня 2022 року, медичні документи, на підтвердження стану здоров`я, які не підтверджують існування перешкод для подання заяви про прийняття спадщини. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення суду і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. Апеляційна скарга мотивована тим, що своєчасному зверненню до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини перешкоджала тривала тяжка хвороба позивачки, а саме: відкритокутова глаукома III ступеня ускладнена катаракта обох очей, лікування яких вона проходить з 2017 року у КНП «Чернігівська міська лікарня №4». Глаукома – це група захворювань, що характеризуються прогресуючим перебігом і призводять до руйнування зорового нерва, яке найчастіше пов`язано з підвищенням внутрішньоочного тиску та призводить до невиліковної сліпоти. Таким чином, у зв`язку із значним погіршенням зору ОСОБА_1 позбавлена можливості пересуватися самостійно, а без допомоги синів, які перебували на службі, була позбавлена можливості вчасно звернути до нотаріуса.
Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.
Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.
Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Зазначеним вимогам закону відповідає судове рішення суду першої інстанції. Висновок місцевого суду підтверджується матеріалами справи, яким суд дав вірну оцінку, і не суперечить нормам матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.
По справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 (а.с.7). На день смерті він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6, 6 зворот, 8).
Подружжя має двох синів – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.9, 10).
ОСОБА_4 на праві приватної власності належали 13/25 частки будинку АДРЕСА_1 (а.с.13, 14), а також земельна ділянка площею 0,0309 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.15). 
Ще за життя (09 березня 2021 року) ОСОБА_4 склав заповіт, яким заповідав все своє майно синам – ОСОБА_2 , ОСОБА_5 – в рівних частинах кожному, а саме по 1/4 частині всього належного йому на час смерті майна, а також племіннику – ОСОБА_3 – у розмірі 1/2 частини всього належного йому на час смерті майна (а.с.43 зворот).
23 лютого 2022 року із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Бондаря М.К. звернувся ОСОБА_3 (а.с.86).
ОСОБА_2 подав заяву про прийняття спадщини 22 червня 2022 року (а.с.89).
25 червня 2023 року до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Бондаря М.К. звернувся ОСОБА_5 із заявою, в якій повідомляв, що ним був пропущений встановлений законом строк для прийняття спадщини, з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини він не звертався і звертатись в майбутньому не буде, жодних заперечень стосовно прийняття спадщини, як за законом, так і за заповітом, іншими спадкоємцями з його боку немає (а.с.91).
Також 27 червня 2023 року із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на обов`язкову частку після померлого ОСОБА_4 звернулася ОСОБА_1 (а.с.24).
У відповідь на вказану заяву приватний нотаріус повідомив, що в спадковій справі №7/2022, заведеної 22 червня 2022 року до майна померлого ОСОБА_4 , строк для прийняття спадщини розпочався 25 жовтня 2021 року і закінчився 25 серпня 2022 року, проте заява про прийняття спадщини в цей період від ОСОБА_1 не надходила. Роз`яснено заявниці право звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.92).
11 липня 2023 року свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 13/50 частин у праві спільної часткової власності на житловий будинок, з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , видано ОСОБА_3 (а.с.43).
Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Право на обов`язкову частку у спадщині встановлено у ч.1 ст.1241 ЦК України, зокрема непрацездатна вдова спадкує, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б їй у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).
Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).
Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо (див. постанову Верховного Суду від 28 березня 2022 року у справі № 750/2158/21 (провадження № 61-753св22)).
Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.
Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18, від 17 серпня 2023 року у справі № 626/274/22.
Факт перебування на лікуванні в закладі охорони здоров`я у всіх випадках не може вважатися безумовною підставою для визначення додаткового строку. Важливими у цьому аспекті є тривалість стаціонарного лікування та ступінь захворювання.
Подібний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 16 листопада 2023 року у справі № 523/4713/19.
Суд першої інстанцій із урахуванням зазначених норм матеріального права, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають істотне значення для її вирішення, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність поважних причин, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивачки подати заяву про прийняття спадщини.
Так, строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 розпочався 25 жовтня 2021 року і закінчувався 25 серпня 2022 року.
Згідно з копією пенсійного посвідчення ОСОБА_1 з 19 листопада 2014 року є пенсіонеркою за віком (а.с.19).
На підтвердження неможливості своєчасно подати заяву про прийняття спадщини після померлого чоловіка ОСОБА_1 надала до суду першої інстанції копію довідки Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська міська лікарня №4» від 27 червня 2023 року про те, що вона спостерігається в 4 поліклінічному відділенні. Діагноз: відкритокутова III «а» опер.глаукома правого ока; відкритокутова I «а» глаукома лівого ока. Ускладнена катаракта обох очей. Лікується з лютого 2017 року в офтальмолога (а.с.12). 
Проте, сама по собі наявність хвороби не може бути визнана поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. 
У даному випадку вищевказана довідка лікувальної установи жодним чином не підтверджує, що у зв`язку із зазначеною в ній хворобою ОСОБА_1 позбавлена можливості самостійно, без сторонньої допомоги пересуватися, що завадило їй своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 . 
Інших доказів поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_1 не надано.
Доводи апеляційної скарги про те, що сини позивачки перебувають на військовій службі і вона мала змогу звернутися до нотаріуса лише коли сини прибули у відпустку та змогли здійснити її супровід до нотаріальної контори, не заслуговують на увагу, оскільки матеріалами справи не підтверджено неможливість ОСОБА_1 зробити це самостійно у визначені строки.
Суд першої інстанції забезпечив повний та всебічний розгляд справи на основі наданих доказів, рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального та процесуального права.  
Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків  суду першої інстанції по суті вирішення указаного позову та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального чи процесуального права, що може бути підставою для скасування судового рішення.
Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 375, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -
                                      П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11 квітня 2024 року залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.  
Повний текст постанови складено 6 червня 2024 року.

Головуючий:                                                             Судді: