Справа № 344/11719/18 
Провадження № 22-ц/4808/771/24
Головуючий у 1 інстанції Атаманюк Б. М. 
Суддя-доповідач Барков 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 року м. Івано-Франківськ

       Івано-Франківський апеляційний суд у складі:
головуючого судді:        Баркова В. М.,
суддів:                        Девляшевського В. А.,
                               Луганської В. М.,
секретар:                 Кузнєцов В. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Укртрансгаз» на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 квітня 2024 року в складі судді Атаманюка Б. М., постановлену у м. Івано-Франківську Івано-Франківській області, повний текст якої виготовлено 11 квітня 2024 року, у справі за заявою Акціонерного товариства «Укртрансгаз» про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року представник АТ «Укртрансгаз» звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.
Заява мотивована тим, що рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 березня 2020 у справі № 344/11719/18 частково задоволено позов ОСОБА_1 до АТ «Укртрансгаз» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку. Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 20 серпня 2020 року у справі № 344/11719/18 частково задоволено апеляційну скаргу АТ «Укртрансгаз», та скасовано рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 березня 2020 року.
01 жовтня 2021 року в частині стягнення коштів на користь ОСОБА_1 , Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області видано відповідний виконавчий лист про стягнення з АТ «Укртрансгаз»: 9 445,20 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 05 травня 2018 року по день фактичного розрахунку 20 червня 2018 року з урахуванням всіх обов`язкових платежів.
Позивач повідомляє, що станом на день подачі заяви про визнання виконавчого листа від 01 жовтня 2021 таким, що не підлягає виконанню, обов`язок АТ «Укртрансгаз» за вказаним виконавчим документом повністю відсутній у зв`язку з його припиненням.
АТ «Укртрансгаз» припинило свої зобов`язання перед ОСОБА_1 за вищезгаданим виконавчим листом шляхом: 
- сплати із присудженої суми, а саме з 9 445,20 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, 1 841,82 грн. податків й інших обов`язкових платежів до Державного бюджету України, після чого залишок коштів, що підлягав виплаті ОСОБА_1 становив: 7 603,38 грн.;
- часткового зарахування зустрічних однорідних вимог заявою № 3101ВИХ-20-700 від 01 вересня 2020 року на суму 2 098,50 грн. судового збору за зобов`язанням ОСОБА_1 перед АТ «Укртрансгаз» на підставі постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 20 серпня 2020 року (після чого залишок заборгованості становив: 5 504,88 грн.);
- добровільної доплати на картковий рахунок ОСОБА_1 відкритого в межах зарплатного проекту, залишку заборгованості у розмірі 5 504,88 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - з 05 травня 2018 року по день фактичного розрахунку 20 червня 2018 року.
У зв`язку з виконанням рішення суду, представник АТ «Укртрансгаз» просив суд визнати виконавчий лист Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 жовтня 2021 року у справі № 344/11719/18 таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 09 квітня 2024 року у задоволенні заяви відмовлено.
В апеляційній скарзі представник АТ «Укртрансгаз», посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду встановленим обставинам справи, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву задовольнити.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, представник апелянта зазначає, що висновки суду про відмову в задоволенні вищезгаданої заяви є помилковими, оскільки судом неправильно застосовані норми статей 432, 599, 601 ЦПК України та не враховано те, що до підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, а саме коли об`єктивно відсутній обов`язок боржника.
Також, враховуючи що у ОСОБА_1 та АТ «Укртрансгаз», як у боржника та стягувача, у даній справі існують взаємні однорідні вимоги, розмір заборгованості яких підтверджується постановою Івано-Франківськго апеляційного суду від 20 серпня 2020 року, а в частині залишку заборгованості здійснено добровільну доплату, що свідчить про наявність факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням, що у свою чергу обґрунтовує вимоги щодо визнання виконавчого листа Івано-Франківського міського суду від 01 жовтня 2021 року у справі таким, що не підлягає виконанню.
Крім того, зазначає, що у порушення вимог закону суд вийшов за межі позовних вимог, оскільки фактично оцінював сутнісний зміст правовідносин не позивача та відповідача, а дії державного виконавця Печерського ВДВС, та надав оцінку обставинам повернення виконавчого документу стягувану, яка жодним чином не входить в предмет доказування у даній справі щодо встановлення факту припинення обов`язку боржника.
Згідно з статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника АТ «Укртрансгаз» Роєнка Є. В., який просив скаргу задовольнити, пояснення представника позивача ОСОБА_2 , яка просила залишити ухвалу суду без змін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає,що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати та задовольнити заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 березня 2020 року у справі № 344/11719/18 частково задоволено позов ОСОБА_1 до АТ «Укртрансгаз» та стягнуто з товариства на його користь середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку в розмірі 145 456,08 грн. за період з 04 травня 2018 року по 10 березня 2020 року; 10 189,28 грн., що є загальною сумою переплати коштів по сплаті аліментних платежів станом на 01 червня 2018 року; підтверджені судові витрати в розмірі 309,39 грн., пов`язані із розглядом справи (т. 2, а.с. 209-218).
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 20 серпня 2020 року у справі № 344/11719/18 частково задоволено апеляційну скаргу АТ «Укртрансгаз», та скасовано рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 березня 2020 року в частині задоволення позову про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та незаконно утриманих коштів. В цій частині ухвалено нове рішення, яким позов про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задоволено частково, стягнуто з АТ «Укртрансгаз» на користь ОСОБА_1 9 445,20 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 05 травня 2018 року по день фактичного розрахунку 20 червня 2018 року з урахуванням всіх обов`язкових платежів, а у задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення незаконно утриманих коштів відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 855,83 грн. судових витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді першої інстанції, та на користь АТ «Укртрансгаз» 2 098,50 грн. у відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції (т. 3, а.с. 230-235).
01 жовтня 2021 року в частині стягнення коштів на користь ОСОБА_1 , Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області видано відповідний виконавчий лист про стягнення з АТ «Укртрансгаз» 9 445,20 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 05 травня 2018 року по день фактичного розрахунку 20 червня 2018 року з урахуванням всіх обов`язкових платежів.
Також судом встановлено, що ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 лютого 2024 року зобов`язано державного виконавця Печерського ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваль Л. І. у виконавчому провадженні №72975746 повернути виконавчий документ стягувачу (т. 8, а.с. 91-93).
Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справі відсутня інформація чи повернено виконавчий лист стягувану та підстава такого повернення. Відсутність такої інформації, на думку суду, унеможливлює вирішення питання про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.
Проте з такими висновками суду погодитися не можна.
Згідно з частиною другою статті 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.
Процесуально-правовими підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.
До матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника з передбачених законом підстав.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19 січня 2023 року у справі № 824/2/22 (провадження № 61-9190ав22).
Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, полягає насамперед у встановленні обставин та фактів, що підтверджують відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.
Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 24 червня 2020 року у справі № 520/1466/14-ц, провадження № 61-43447св18, від 09 вересня 2021 року у справі № 824/67/20, провадження № 61-10482ав21, від 09 червня 2022 року у справі № 2-118/2001, провадження № 61-1762ав22.
З ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 лютого 2024 року у цій справі вбачається, що на примусовому виконанні у Печерському ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходився виконавчий лист, виданий на підставі постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 20 серпня 2020 року про стягнення на користь ОСОБА_1 з АТ «Укртрансгаз» 9 445,20 грн. Цією ухвалою, яка набрала законної сили 08 березня 2024 року, зобов`язано державного виконавця вказаний виконавчий лист повернути стягувану.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження»  виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.
Таким чином відсутність інформації щодо повернення виконавчого листа стягувачу та підстав такого повернення не може бути перешкодою для розгляду заяви, оскільки строк пред`явлення цього виконавчого листа до примусового виконання на момент розгляду такої заяви не сплив, а з матеріалів справи вбачається, що таке повернення не пов`язане з його повним виконанням.
Загальні підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містяться у главі 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19 січня 2023 року у справі № 824/2/22 (провадження № 61-9190ав22).
Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, полягає насамперед у встановленні обставин та фактів, що підтверджують відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.
Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 24 червня 2020 року у справі № 520/1466/14-ц, провадження № 61-43447св18, від 09 вересня 2021 року у справі № 824/67/20, провадження № 61-10482ав21, від 09 червня 2022 року у справі № 2-118/2001, провадження № 61-1762ав22.
На підтвердження доводів своєї заяви представник АТ «Укртрансгаз» надав суду копію платіжного доручення № 30344 від 01 вересня 2020 року про перерахування ОСОБА_1 5 504 грн. 88 коп. у відшкодування середнього заробітку згідно постанови № 344/11719/18 (том 8 а.с. 112). Доказів неотримання цієї суми ОСОБА_1 та його представником суду не надано.
Також АТ «Укртрансгаз» із стягнутих судом 9 445,20 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні до державного бюджету України перераховано 141 грн. 68 коп. військового збору та 1 700 грн. 14 коп. податку з доходів фізичних осіб в розмірі 18% ( платіжні доручення № 30345, 30363 від 01 вересня 2020 року) (том 8 а.с. 113, 114).
Таким чином після добровільної сплати АТ «Укртрансгаз» зазначених сум судове рішення на користь ОСОБА_1 залишилось не виконаним на суму 2 098 грн. 50 коп. (9 445 грн. 20 коп. - 5 504 грн. 88 коп. - 141 грн. 68 коп. - 1 700 грн. 14 коп. = 2 098 грн. 50 коп.).
Але враховуючи, що постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 20 серпня 2020 року у справі № 344/11719/18 з ОСОБА_1 стягнуто на користь АТ «Укртрансгаз» 2 098 грн. 50 грн., зобов`язання останнього по сплаті цієї суми ОСОБА_1 можна вважати припиненим шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, відтак заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, необхідно задовольнити.
Отже, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.
Відповідно до вимог пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює у відповідній частині нове рішення, або змінює рішення.
Згідно із частиною першою статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (частина друга статті 376 ЦПК України).
Доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена без додержання норм процесуального права, і це призвело до невірного вирішення питання по суті.
У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, оскаржену ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заяви боржника про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
Керуючись ст. 367, 368, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Укртрансгаз» – задовольнити.
Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 квітня 2024 року – скасувати.
Заяву Акціонерного товариства «Укртрансгаз» про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню – задовольнити.
Визнати таким, що не підлягає виконання виконавчий лист виданий Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області від 10 березня 2020 року в справі № 344/11719/18.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 13 червня 2024 року.

Судді                                                        В. М. Барков

       В. А. Девляшевський

       В. М. Луганська