ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року	Львів	Справа № 460/10992/23 пров. № А/857/25253/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
судді-доповідача                                                             Шинкар Т.І.,
суддів                                                                               Іщук Л.П.,
                                                                                         Обрізка І.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Рівненської митниці на рішення Рівненського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Дуляницька С.М.), ухвалене у за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в м.Рівне 21 листопада 2023 року у справі № 460/10992/23 за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Рокитнівський скляний завод» до Рівненської митниці про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,

                                                        В С Т А Н О В И В :

Приватне акціонерне товариство «Рокитнівський скляний завод» (далі – Товариство) звернулось в суд з позовом до Рівненської митниці, просило визнати протиправними та скасувати:
Рішення про коригування митної вартості товарів № UA204060/2023/000003/2 від 03.01.2023 та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення                                               № UA204060/2023/000003 від 03.01.2023;
Рішення про коригування митної вартості товарів № UA204060/2023/000002/2 від 03.01.2023 та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення                                               № UA204060/2023/000002 від 03.01.2023;
Рішення про коригування митної вартості товарів № UA204060/2023/000001/2 від 03.01.2023 та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення                                             № UA204060/2023/000001 від 03.01.2023;
Рішення про коригування митної вартості товарів № UA204060/2023/000004/2 від 11.01.2023 та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення                                             № UA204060/2023/000005 від 11.01.2023; 
Рішення про коригування митної вартості товарів № UA204060/2023/000005/2 від  16.01.2023 та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення                                     № UA204060/2023/000006 від 16.01.2023;
стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «Рокитнівський скляний завод» надмірно сплачені кошти за митною декларацією № 23UA204060000069U6 від 05.01.2023, митною декларацією № 23UA204060000071U8 від 05.01.2023, митною декларацією № 23UA204060000177U0 від 11.01.2023, митною декларацією № 23UA204060000072U7 від 05.01.2023, митною декларацією № 23UA204060000303U6 від 16.01.2023 на загальну суму 112 457,10 гривень/
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від  21 листопада 2023 року позов задоволено частково.
Задовольняючи позовні вимоги частково суд першої інстанції виходив з того, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості, що може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Суд першої інстанції вказав, що розбіжності, на які посилається митний орган, не є розбіжностями щодо складових ціни (митної вартості), про які йдеться в частині третій статті 53 МК, і не можуть бути підставою для витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості. Суд першої інстанції зазначив, що умови оплати, про що було зазначено в Повідомленні Рівненської митниці, безпосередньо ціни товару не стосуються та не можуть у зв`язку із цим бути підставою для відмови у визнанні митної вартості. Суд першої інстанції вказав, що законодавець вважає митну декларацію країни відправлення виключно додатковим документом, який може бути витребуваний за наявністю розбіжностей. Суд першої інстанції зазначив також, що оскаржувані Рішення не містять жодного опису неможливості застосування методів визначення митної вартості товарів почергово, а лише містить загальне формулювання щодо неможливості їх почергового використання. Суд першої інстанції вказав, що при зверненні до митного органу щодо оформлення товарів позивачем були надані усі належні документи, які підтверджують числові значення вартості товарів, натомість відповідачем жодним чином не обґрунтовано наявність сумнівів у заявленій митній вартості товарів. Суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірності оскаржуваних Рішень та Карток відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а тому права та інтереси позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправними і скасування таких рішень суб`єкта владних повноважень. Також суд першої інстанції зазначив, що наразі відсутні підстави вважати, що відповідачем будуть вчинені протиправні дії/бездіяльність щодо повернення надміру сплачених сум митних платежів ТОВ «Рокитнівський скляний завод», оскільки позивач не звертався із заявою про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Рівненська митниця подала апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Рівненського окружного адміністративного суду від  21 листопада 2023 року та ухвалити нове, яким в задоволені позову відмовити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що згідно п.2 Контракту та Доповнення №2 до Контракту - оплата за товар по даному контракту здійснюється шляхом банківського переказу грошових коштів: 90 % - попередня оплата, однак декларантом не подано до митного оформлення платіжних документів, які підтверджують факт оплати за товар. Скаржник вказує, що обов`язок доведення митної вартості товару лежить на імпортерові, а митний орган може витребувати додаткові документи лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Скаржник зазначає, що наявність розбіжностей в документах, що підтверджують митну вартість є підставою для витребування додаткових документів та у разі їх ненадання - коригування митним органом митної вартості.
Враховуючи положення статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.
Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині вимогам статті 242 КАС України відповідає.
З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що Приватне акціонерне товариство «Рокитнівський скляний завод» є юридичною особою та зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, здійснює господарську діяльність у сфері виробництва порожнистого скла, оптової торгівлі фарфором, скляним посудом, засобами для чищення, тощо, використовуючи при цьому соду кальциновану, як компонент шихти, яка використовується для варіння скла, із якого в подальшому на склоформуючих машинах виготовляється склопляшка різного асортименту.
В березні 2022 року між Приватним акціонерним товариством «Рокитнівський скляний завод» та компанією SIS Company SP. Z o.o., Польща, підписано Контракт          № 1328 від 30.03.2022 на поставку Товару, а саме соди кальцинованої в асортименті, кількостях, та по цінах, зазначених у Специфікаціях, які з моменту їх підписання стають невід`ємними частинами Контракту (а.с.23-33).
Згідно з пунктом 2.2. Контракту, вартість Товару вказується в Специфікаціях прикладених до Контракту. Відповідно до пункту 2.3. Контракту, оплата за Товар по даному Контракту здійснюється шляхом банківського переказу грошових коштів наступним чином: 2.3.1. 90% - попередня оплата. 2.3.2. 10% - відстрочка платежу оплата за відвантажений Товар має здійснюватися Покупцем на протязі 31 календарного дня з моменту відвантаження Товару. 2.3.3. За домовленістю Сторін можливий інший порядок розрахунків. Згідно з пунктом 2.4. Контракту, умови та спосіб оплати погоджуються Сторонами для кожної специфікації окремо і зазначаються у Специфікаціях. Згідно з пунктом 3.4. Контракту, базисні умови поставок погоджуються Сторонами для кожної Специфікації окремо і зазначаються у Специфікаціях. Відповідно до пункту 5.1. Контракту, якість Товару повинна відповідати параметрам Товарів, які вказані в сертифікатах якості (відповідності), та вимогам до Товарів, які вказані в Специфікаціях.
Згідно з пунктом 1 Доповнення № 2 від 31.08.2022 до Контракту № 1328 від 30.03.2022, допускається поставка Товару на умовах DAP Рокитне, Україна, згідно Міжнародних правил Інкотермс у редакції 2010 року. Пунктом 2 Доповнення № 2 від 31.08.2022, передбачено, що виробником Товару, який буде поставлятися згідно умов поставки DAP Рокитне, Україна, є фірма ООО СП «Кунградский содовый завод», 230614, Узбекистан, АР Каракалпакстан, Кунградский р-н, пос. Елабад. Пунктом Доповнення № 2 від 31.08.2022, передбачено, що вартість Товару та термін поставки вказуються в Специфікаціях, які є невід`ємними частинами Контракту.
В Специфікації № 7 від 27.12.2022 до Контракту № 1328 від 30.03.2022, передбачено: Умови поставки DAP Рокитне, Україна; Термін поставки 31.01.2023; Умови оплати 100% відстрочка платежу; Товар - сода кальцинована, важка, Марка А, перший сорт; Кількість 110 мт; Ціна 819,00 Євро/мт; Загальна вартість 90 090,00 Євро. 
В січні місяці 2023 року Товариство пред`явило до митного оформлення на Рівненську митницю Державної митної служби України товар - сода кальцинована важка марки А, перший сорт, компонент шихти для варіння скла, хімічний склад: карбонат динатрію Na2CO3 не менше 99 %, NaCl не більше 0,5 %, Fe2O3 не більше 0,005 %, Na2SO4 не більше 0,05 %, придбаний у компанії SIS Company SP. Z o.o., Польща, згідно Контракту № 3218 від 30.03.2022 року.
З метою митного оформлення імпортованого товару Товариство подало в електронній формі:
1) митну декларацію (форма МД-2) № 23UA204060000028U9 від 03.01.2023 року, в якій задекларувало товар - сода кальцинована важка марки А, перший сорт, компонент шихти для варіння скла, хімічний склад: карбонат динатрію Na2CO3 не менше 99 %, NaCl не більше 0,5 %, Fe2O3 не більше 0,005 %, Na2SO4 не більше 0,05 %, заявлена вартість товару за основним методом (за ціною договору (контракту)) у загальній сумі 702 775,87 грн., що за офіційним курсом НБУ на дату подачі декларації (курс валюти - EUR: 39,0041) становить 18 018,00 євро.
Товариство 03.01.2023 отримало електронне повідомлення від митного органу про наявність неточностей та розбіжностей та необхідність надати додаткові документи.
Товариство подало митному органу заяву, згідно якої просило прийняти рішення по цій митній декларації на основі поданих та доданих документів та наданих додатково документів, без урахування строків зазначених в ст. 53 Митного кодексу України.
Рівненська митниця прийняла Рішення про коригування митної вартості товарів                   № UA204060/2023/000003/2 від 03.01.2023 із застосуванням резервного методу та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204060/2023/000003 від 03.01.2023 (а.с.43-45).
З метою випуску зазначеного вище товару у вільний обіг Товариство здійснило митне оформлення цього товару в режимі «під гарантійне зобов`язання», здійснило коригування митної вартості товару згідно з рішенням Відповідача, подало нову митну декларацію № 23UA204060000069U6 від 05.01.2023, сплатило всі митні платежі. Розмір додаткових платежів, що сплачені Товариством внаслідок коригування митної вартості становить 22358,62 гривень.
2) митну декларацію (форма МД-2) № 23UA204060000030U0 від 03.01.2023, в якій задекларувало товар - сода кальцинована важка марки А, перший сорт, компонент шихти для варіння скла, хімічний склад: карбонат динатрію Na2CO3 не менше 99 %, NaCl не більше 0,5 %, Fe2O3 не більше 0,005 %, Na2SO4 не більше 0,05 %, заявлена вартість товару за основним методом (за ціною договору (контракту)) у загальній сумі 702 775,87 грн., що за офіційним курсом НБУ на дату подачі декларації (курс валюти - EUR: 39,0041) становить 18 018,00 євро.
Товариство отримало електронне повідомлення від митного органу про наявність неточностей та розбіжностей та необхідність надати додаткові документи, на що подало митному органу заяву, згідно якої просило прийняти рішення по цій митній декларації на основі поданих та доданих документів та наданих додатково документів, без урахування строків зазначених в ст. 53 Митного кодексу України.
Рівненська митниця прийняла Рішення про коригування митної вартості товарів                       № UA204060/2023/000002/2 від 03.01.2023 із застосуванням резервного методу та складено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення                                     № UA204060/2023/000002 від 03.01.2023 (а.с.80-82).             
З метою випуску зазначеного вище товару у вільний обіг Позивач здійснив митне оформлення цього товару в режимі «під гарантійне зобов`язання», здійснив коригування митної вартості товару згідно з рішенням Відповідача, подав нову митну декларацію                          № 23UA204060000071U8 від 05.01.2023 року, сплатив всі митні платежі. Розмір додаткових платежів, що сплачені Позивачем внаслідок коригування митної вартості становить 22 358,62 гривень.
3) митну декларацію (форма МД-2) № 23UA204060000031U0 від 03.01.2023, в якій задекларувало товар - сода кальцинована важка марки А, перший сорт, компонент шихти для варіння скла, хімічний склад: карбонат динатрію Na2CO3 не менше 99 %, NaCl не більше 0,5 %, Fe2O3 не більше 0,005 %, Na2SO4 не більше 0,05 %, заявлена вартість товару за основним методом (за ціною договору (контракту)) у загальній сумі 702 775,87 грн., що за офіційним курсом НБУ на дату подачі декларації (курс валюти - EUR: 39,0041) становить 18 018,00 євро.
Товариство отримало електронне повідомлення від митного органу про наявність неточностей та розбіжностей та необхідність надати додаткові документи, на що товариство подало митному органу заяву, згідно з якою просило прийняти рішення по цій митній декларації на основі поданих та доданих документів та наданих додатково документів, без урахування строків зазначених в ст. 53 Митного кодексу України.
Рівненською митницею прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № UA204060/2023/000001/2 від 03.01.2023 року із застосуванням резервного методу та складено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення                                                    № UA204060/2023/000001 від 03.01.2023 року (а.с.54-56).
З метою випуску зазначеного вище товару у вільний обіг Товариство здійснило митне оформлення товару в режимі «під гарантійне зобов`язання», здійснло коригування митної вартості товару згідно з рішенням Відповідача, подало нову митну декларацію                                   № 23UA204060000072U7 від 05.01.2023, сплатило всі митні платежі. Розмір додаткових платежів, що сплачені внаслідок коригування митної вартості становить 22358,62 гривень.
4) митну декларацію (форма МД-2) № 23UA20406000170U6 від 11.01.2023, в якій задекларувало товар - сода кальцинована важка марки А, перший сорт, компонент шихти для варіння скла, хімічний склад: карбонат динатрію Na2CO3 не менше 99 %, NaCl не більше 0,5 %, Fe2O3 не більше 0,005 %, Na2SO4 не більше 0,05 %, заявлено вартість товару за основним методом (за ціною договору (контракту)) у загальній сумі 706 235,33 грн., що за офіційним курсом НБУ на дату подачі декларації (курс валюти - EUR: 39,1961) становить 18018,00 євро.
Товариство отримало електронне повідомлення від митного органу про наявність неточностей та розбіжностей та необхідність надати додаткові документи, на що товариство подало митному органу заяву, згідно якої просило прийняти рішення по цій митній декларації на основі поданих та доданих документів та наданих додатково документів, без урахування строків зазначених в ст. 53 Митного кодексу України.
Рівненською митницею прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № UA204060/2023/000004/2 від 11.01.2023 із застосуванням резервного методу та складено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204060/2023/000005 від 11.01.2023 року. (а.с.62-64).
З метою випуску зазначеного вище товару у вільний обіг Товариство здійснило митне оформлення цього товару в режимі «під гарантійне зобов`язання», здійснив коригування митної вартості товару згідно з рішенням Відповідача, подав нову митну декларацію № 23UA204060000177U0 від 11.01.2023, сплатив всі митні платежі. Розмір додаткових платежів, що сплачені Позивачем внаслідок коригування митної вартості становить 22592,63 гривень.
5) митну декларацію (форма МД-2) № 23UA204060000298U5 від 16.01.2023, в якій задекларував товар - сода кальцинована важка марки А, перший сорт, компонент шихти для варіння скла, хімічний склад: карбонат динатрію Na2CO3 не менше 99 %, NaCl не більше 0,5 %, Fe2O3 не більше 0,005 %, Na2SO4 не більше 0,05 %, заявив вартість товару за основним методом (за ціною договору (контракту)) у загальній сумі 712 361,45 грн., що за офіційним курсом НБУ на дату подачі декларації (курс валюти - EUR: 39,5361) становить 18018,00 євро.
Товариство отримало електронне повідомлення від митного органу про наявність неточностей та розбіжностей та необхідність надати додаткові документи, на що товариство подало митному органу заяву, згідно якої просило прийняти рішення по цій митній декларації на основі поданих та доданих документів та наданих додатково документів, без урахування строків зазначених в ст. 53 Митного кодексу України.
Відповідачем прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA204060/2023/000005/2 від 16.01.2023 із застосуванням резервного методу та складено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204060/2023/000006 від 16.01.2023 (а.с.70-71).
З метою випуску зазначеного вище товару у вільний обіг Товариство здійснило митне оформлення товару в режимі «під гарантійне зобов`язання», здійснив коригування митної вартості товару згідно з рішенням Відповідача, подав нову митну декларацію                      № 23UA204060000303U6 від 16.01.2023 року, сплатив всі митні платежі. Розмір додаткових платежів, що сплачені Позивачем внаслідок коригування митної вартості становить 22788,61 гривень.
Рівненська митниця у скерованих Товариству повідомленнях вказувала:
1. відповідно до п.3 Контракту від 30.03.2022 № 1328 протягом двох робочих днів з моменту отримання Замовлення «Продавець» зобов`язаний акцептувати замовлення та направити «Покупцю» проформу інвойс, однак до митного оформлення даний документ не подано. Крім того до митного оформлення не подано митну декларацію країни відправлення (Польську експортну), що містить інформацію, щодо рівня митної вартості товару.
2. В поданому до митного оформлення Рахунку-фактури Invoice від 29.12.2022 №413/264 (від 29.12.2022 №414/264, від 30.12.2022 №415/264, від 30.12.2022 №415/264, від 30.12.2022 №415/264) не зазначено номер доповнення (Специфікація), відповідно до якої здійснюється поставка товару.
3. Згідно п.2 Контракту та Доповнення №2 до Контракту - оплата за товар по даному контракту здійснюється шляхом банківського переказу грошових коштів: 90 % - попередня оплата, однак декларантом не подано до митного оформлення платіжних документів, які підтверджують факт оплати за товар.
Митний орган вказав у всіх повідомленнях до поданих документів, що володіє інформацією щодо оформлення подібного товару того ж виробника за МД від 22.12.2022 №UA205050/2022/081838 за ціною 0,95 EUR/кг.
Митний орган просив надати: 1) висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; 2) виписку з бухгалтерської документації щодо формування відпускної ціни товару на заявлених комерційних умовах поставки; 3) банківські, платіжні та інші документи, які підтверджують факт оплати за імпортований товар; 4) митну декларацію країни відправлення (експортну), що містить інформацію щодо рівня митної вартості товару. У відповідності до частини 6 статті 53 Митного кодексу України декларант має право за бажанням надати інші документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.
У Рішеннях про коригування митної вартості товарів № UA204060/2023/000003/2 від 03.01.2023, № UA204060/2023/000002/2 від 03.01.2023, № UA204060/2023/000001/2 від 03.01.2023, № UA204060/2023/000004/2 від 11.01.2023, № UA204060/2023/000005/2 від 16.01.2023, зазначено, що митниця володіє інформацією стосовно митної вартості подібного товару того ж виробника, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів згідно цінової інформації наявної в ЄФШС Держмитслужби: Товар №1 МД від 22.12.2022р. №UA205050/2022/081838 за ціною - 0,95 EUR/кг.
Заявлена декларантом митна вартість може бути визнана митницею за умови надання додаткових документів: 1) висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією, 2) виписку з бухгалтерської документації щодо формування відпускної ціни товару на заявлених комерційних умовах поставки, 3) банківські, платіжні та інші документи, які підтверджують факт оплати за імпортований товар, 4) митну декларацію країни відправлення (експортну), що містить інформацію щодо рівня митної вартості товару. У відповідності до ч. 6 ст. 53 Митного кодексу України декларант має право за бажанням надати інші документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.
За результатом проведеної відповідно до положень ч. 4 ст. 57 МКУ процедури митну вартість партії товарів скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень ст. 64 Митного кодексу України…».
Не погоджуючись з вказаними рішеннями митного органу, Товариство звернулось з позовом до суду.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції враховує такі підстави.
Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно частини 1 статті 246 Митного кодексу України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - МК України) метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Згідно з частиною 1 статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, на які накладено електронний підпис декларанта або уповноваженої ним особи.
Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частина 1, 2 статі 51 МК України).
Відповідно до частини 1 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Згідно з частиною 2 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що позивач на кожну партію товару подавав: паспорт якості; пакувальний лист; проформу; рахунок-фактуру (інвойс); автотранспортну накладну; декларацію про походження товару; фактуру; платіжне доручення від відправника; зовнішньоекономічний Контракт № 1328 від 30.03.2022; доповнення № 2 від 31.08.2022 до Контракту № 1328 від 30.03.2022; специфікацію; договір про надання послуг митного брокера; копію МД від виробника; копію транзитної декларації.
Частиною 3 статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Згідно з частиною 3 статті 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Відповідно до частини 6 статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Відповідно до частини 1 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Таким чином, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
У зв`язку з вказаним саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.
Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Окрім того, суд апеляційної інстанції зауважує, що зі змісту приписів розділу ІІІ (Митна вартість товарів та методи її визначення) МК України випливає, що в аспекті реалізації процедур із визначення митної вартості товарів основоположну роль відіграє принцип обґрунтованості.
Так, зокрема, митний орган повинен дотримуватися вимог принципу обґрунтованості при: а) встановлені належного до застосування методу визначення митної вартості товарів; б) встановлені достатнього переліку документів для цілей визначення митної вартості товарів.
Відповідно, рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.
Отже, встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які саме документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, висловленими у постановах від 09 липня 2020 року (справа №804/5445/17), від 31 березня 2020 року (справа №809/1858/16), від 15 лютого 2022 року (справа № 826/12901/17).
Митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що митним органом не враховано, що згідно пункту 2.4. Контракту № 1328 від 30.03.2022, умови та спосіб оплати погоджуються Сторонами для кожної специфікації окремо і зазначаються у Специфікаціях. 
Відповідно до Специфікації № 7 від 27.12.2022 передбачено умови оплати 100% відстрочка платежу, а Доповнення № 2 від 31.08.2022 стосується додаткових умов поставки по Контракту DAP Рокитне, Україна, виробником якої є фірма ООО СП «Кунградский содовый завод», та партії соди, яка вже була поставлена раніше на умовах оплати: 90% - попередня оплата / 10% - відстрочка платежу.
Відповідно до Платіжного доручення в іноземній валюті № 11 від 22.02.2023 позивачем здійснено оплату шляхом перерахування коштів на рахунок Продавця компанії SIS Company SP. Z o.o., Польща, в розмірі 168 050,00 Євро.
В графі 70 «Призначення платежу» зазначено, що оплату здійснено за товар згідно Контракту № 1328 від 30.03.2022, Доповнення № 4 від 21.12.2022 (10 % відстрочка платежу в розмірі 63 000,00 Євро), Специфікації № 6 від 27.12.2022 (100% відстрочка платежу в розмірі 14 960,00 Євро) Специфікації № 7 від 27.12.2022 (100% відстрочка платежу в розмірі 90 090,00 Євро).
Таким чином, позивач оплатив ввезений товар.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються та не можуть у зв`язку із цим бути підставою для відмови у визнанні митної вартості. Згідно з частиною 7 статті 58 МК України платежі необов`язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно).
Отже, розбіжності, на які посилається митний орган, не є розбіжностями щодо складових ціни (митної вартості), про які йдеться в частині третій статті 53 МК, і не можуть бути підставою для витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості.
Крім того, умови оплати безпосередньо ціни товару, про що було зазначено в Повідомленні Рівненської митниці, не стосуються та не можуть у зв`язку із цим бути підставою для відмови у визнанні митної вартості. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.10.2020 у справі № 320/2455/19.
Суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України до переліку основних документів, які підтверджують митну вартість товарів, експортну митну декларацію продавця законодавцем не включено. Копію митної декларації країни відправлення декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати виключно умовами, якщо документи, зазначені у ч.2 ст. 53 Митного кодексу України містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Отже, законодавець вважає митну декларацію країни відправлення виключно додатковим документом, який може бути витребуваний за наявністю розбіжностей.
Статтею 57 МК України встановлено перелік методів визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
Згідно з частиною 2 статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Частинами 4-5 статті 58 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина 5 статті 58 МК України).
Частиною 10 статті 58 МК України закріплено перелік витрат, які додаються до ціни при визначенні митної вартості (складові митної вартості), що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.
У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ) (частина 1 статті 64 МК України).
Відповідно до частини 2 статті 7 Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ 1947) оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або подібного товару і не повинна ґрунтуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.(*) b) Під дійсною вартістю слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. У тому ступені, в якому на ціну такого чи подібного товару впливає кількість окремої трансакції, ціна, що розглядається, повинна єдиним способом пов`язуватися або i) з порівнюваними кількостями, або ii) з кількостями, не менш сприятливими для імпортерів, ніж ті, в яких більший обсяг товарів продається у торгівлі між країнами експорту та імпорту.(*) c) Якщо дійсна вартість не може бути визначена відповідно до підпункту b) цього пункту, оцінка для митних цілей повинна ґрунтуватися на найближчому еквіваленті такої вартості, який можна визначити.
Згідно з приміткою 4 до пункту 2 статті 7 Генеральної угоди з тарифів і торгівлі формулювання підпунктів a і b дозволяє стороні визначати вартість для митних цілей єдиним способом чи то (1) на базі цін, які певний експортер встановлює за імпортований товар, чи (2) на базі загального рівня цін на подібний товар.
Відповідно до положень Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року первинною основою для митної вартості за цією Угодою є контрактна вартість, визначена в статті 1. Статтю 1 необхідно розглядати разом зі статтею 8, яка передбачає, inter alia, коригування ціни, яка фактично сплачена або підлягає сплаті у випадках, коли певні конкретні елементи, які вважаються такими, що формують частину вартості для митних цілей, припадають на покупця, але не включені до ціни, яка фактично сплачена або підлягає сплаті за імпортовані товари.
Згідно з частинами 1, 2 Приміток до статті 7 вказаної Угоди митні вартості, визначені згідно з положеннями статті 7, повинні настільки, наскільки можливо, ґрунтуватися на раніше визначених митних вартостях. Методи оцінювання, які мають використовуватися згідно зі статтею 6, повинні бути методами, викладеними в статтях 1 - 6, проте обґрунтована гнучкість у застосуванні таких методів відповідатиме цілям та положенням статті 7.
У випадках, коли митна вартість не може бути визначена згідно з положеннями статті 1, як правило, повинен проводитися процес консультацій між митною адміністрацією та імпортером для визначення основи вартості згідно з положеннями статті 2 або 3. Наприклад, може статися так, що імпортер має інформацію про митну вартість ідентичних або подібних імпортних товарів, якої безпосередньо немає в митної адміністрації в пункті ввезення. З іншого боку, митна адміністрація може мати інформацію про митну вартість ідентичних або подібних товарів, якої безпосередньо немає в імпортера. Процес консультацій між двома сторонами дозволить обмінятися інформацією за умови дотримання вимог комерційної конфіденційності для визначення належної основи визначення вартості для митних цілей.
Відповідно до статті 5 Угоди якщо імпортні товари або ідентичні чи подібні імпортні товари продаються в країні-імпортері в тому стані, як вони імпортуються, митна вартість імпортних товарів згідно з положеннями цієї статті ґрунтується на ціні одиниці товарів, за якою імпортні товари або ідентичні чи подібні імпортні товари таким чином продаються в найбільшій сукупній кількості в той час або майже в той час, коли відбувається імпорт товарів, які оцінюється, особам, що не пов`язані з особами, у яких вони купують такі товари, за умови дотримання таких відрахувань: i) чи комісійних, які звичайно сплачуються або на сплату яких отримано згоду, чи надбавок, які звичайно робляться для прибутку й покриття загальних витрат у зв`язку з продажем у такій країні імпортних товарів того самого класу або виду; ii) звичайних витрат на транспорт та страхування й пов`язаних із цим витрат у країні імпорту; iii) у разі необхідності коштів та витрат, зазначених у пункті 2 статті 8; iv) мита й інших національних податків, що підлягають сплаті в країні імпорту з причини імпорту або продажу товарів.
Відповідно до пункту 2.2 розділу 2 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 01 липня 2021 року №476, аналіз, виявлення та оцінка ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів здійснюється шляхом: вивчення характеристик товарів, які впливають на рівень їх митної вартості; перевірки включення/не включення складових митної вартості; порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено.
Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598 затверджено форму рішення про коригування митної вартості товарів; Правила заповнення рішення про коригування митної вартості товарів; та Перелік додаткових складових до ціни договору.
У графі 33 «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі, невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу.
У графі, також, вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59 - 61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі.
У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.
Саме таке регулювання спірних правовідносин було покладено в основу правового висновку, викладеного Верховним Судом у постанові від 8 лютого 2019 року у справі №825/648/17 та у постанові від 09 вересня 2020 року (справа №400/3133/18).
Митний орган покликаючись на наявність інформації про митне оформлення подібного товару того ж виробника за МД від 22.12.2022 №UA205050/2022/081838 за ціною 0,95 EUR/кг, вказав лише номер та дату митної декларації, не зазначаючи жодних відомостей про будь-які характеристики ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, обсяги партій, умов поставки, комерційних умов тощо.
Отже, митний орган, приймаючи рішення про коригування митної вартості імпортованого позивачем товару за резервним методом, не вказав, яким чином митна вартість товару визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, не навів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що вказує на порушення відповідачем частини 2 статті 55 МК України щодо обґрунтованості прийнятого рішення.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що не наведення у рішенні про коригування митної вартості обґрунтувань розрахунку скоригованої митної вартості, розглядається Верховним Судом як самостійна підстава для скасування таких рішень у постановах від 21 грудня 2018 року (справа №815/1670/17), від 10 червня 2020 року (справа №1.380.2019.004752).
Інших митних декларацій, до ціни товару по яких прирівнювалася митна вартість імпортованих позивачем товарів, відповідач суду не надав, що позбавляє суд можливості перевірити обґрунтованість відповідних тверджень суб`єкта владних повноважень.
Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З огляду на викладене, надаючи правову оцінку аргументам сторін, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що митний орган, визначаючи необхідним до застосування резервного методу визначення митної вартості ввезеного позивачем товару, спирався виключно на аргументи, які, при їх системному аналізі, не можуть належним чином підтвердити обґрунтованість застосовуваного методу.
Оцінивши під час розгляду справи документи, які подавались позивачем під час митного оформлення товару, суд апеляційної інстанції доходить висновку про недоведеність відповідачем неповноти, неточності чи недостатності наданих позивачем з первинними МД документів та наведених відомостей для визначення митної вартості товару. Надані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а, отже, у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.
Оскільки сторони не оскаржують рішення суду в частині відмови в позові, то в силу вимог ст.308 КАС України, такі не є предметом апеляційного перегляду.
Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.
У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
З огляду на викладене, враховуючи положення статті 316 КАС України, прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що судом першої інстанції у рішенні викладено мотиви протиправності рішень відповідача про коригування митної вартості товару, на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.
Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

                                              П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Рівненської митниці залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2023 року у справі № 460/10992/23 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя	 	Т. І. Шинкар 	
судді	 	Л. П. Іщук 	
 	 	І. М. Обрізко