Справа № 163/2766/21  Провадження №33/802/426/24 	Головуючий у 1 інстанції:Шеремета С. А. 	
	Доповідач: Денісов  В. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2024 року                                                                 місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю представника митниці Кунєвої З.Ю., розглянувши в режимі відеоконференції її апеляційну скаргу на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 08 травня 2024 року щодо ОСОБА_1 ,
В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ст.22 КУпАП звільнено від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, за малозначністю, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрито.
Вилучено за протоколом №0760/20500/21 в порядку ст.511 МК України автомобіль «Audi A6», кузов № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , яке зберігалося в матеріалах справи, повернуто ОСОБА_1 ..
Згідно протоколу про порушення митних правил, ОСОБА_1 06 вересня 2020 року через митний пост «Доманове» Волинської митниці ДФС ввіз на територію України автомобіль марки Audi A6», кузов № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , в режимі тимчасового ввезення в Україну на строк до 06.09.2021, перевищив строк тимчасового ввезення цього транспортного засобу більше ніж на 30 діб, що виявлено 20 листопада 2021 року на митному посту "Доманове", чим вчинив правопорушення, передбачене ч.6 ст.481 МК України.
В поданій апеляційній скарзі представник Волинської митниці вважає постанову судді необґрунтовано. Посилається на те, що на день виявлення правопорушення та складання протоколу про порушення митних правил – 20.11.2021 ОСОБА_1 зазначений транспортний засіб з митної території України не вивіз, в інший митний режим не заявив та будь яких документів підтверджуючих факт аварії чи дії обставин непереборної сили, виданих компетентними органами та засвідчених в установленому порядку не надав. Вказує на те, що введення в Україні 24.02.2022 воєнного стану та в подальшому 01.06.2022 мобілізації ОСОБА_1 не є обставиною, що пом`якшує відповідальність порушника, адже факт вчинення правопорушення відбувся 06.09.2021 до вступу на службу ОСОБА_1 у ЗСУ. Просить постанову судді скасувати та ухвалити нове рішення, яким ОСОБА_1 визнати винною за ч.6 ст.481 МК України та накласти адміністративне стягнення в межах санкції даної статті.
Заслухавши пояснення представника митниці ОСОБА_3 , яка підтримала апеляційну скаргу у повному обсязі, просила скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_1 винним за ч.6 ст.481 МК України із накладенням на нього стягнення у межах санкції даної статті, перевіривши доводи скарги та вивчивши матеріали справи, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.486 МК України, завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Положення ст.489 МК України регламентують, що при розгляді справи про порушення митних правил повинно бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
На думку апеляційного суду, при постановленні рішення судом першої інстанції вказані вимоги закону дотримані.
Згідно із ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Так, відповідно до ст.103 МК України, тимчасове ввезення – це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.
Як вбачається з матеріалів справи, винуватість ОСОБА_1 у порушенні митних правил, передбачених ч.6 ст.481 МК України, стверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про порушення митних правил, контрольними талонами, інформацією за даними Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску, витягом з АСМО Інспектор, службовою запискою інспектора митниці.
За таких обставин, вважаю рішення суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 порушення митних правил, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, правильним.
На думку апеляційного суду, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення вказаного правопорушення, місцевий суд в повній мірі дотримався вимог ст.ст.23, 33 КУпАП, згідно з якими адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Крім того, суди при притягненні осіб до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, повинні обговорювати питання про можливість звільнення осіб від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення на підставі статті 22 КУпАП, якщо таке звільнення можливе за правопорушення, яке не становить великої суспільної небезпеки і не завдає значних збитків державним чи суспільним інтересам.
Малозначне правопорушення – це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.
Суд першої інстанції врахував дані про особу ОСОБА_1 , який вперше притягується до відповідальності за порушення митних правил. 
З службової характеристики на солдата ОСОБА_1 встановлено, що останній упродовж двох років перебуває на військовій службі, приймає активну участь у захисті України та характеризується виключно позитивно.
Крім того, що діяння, вчинене ОСОБА_1 , хоча й містить в собі склад правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, але внаслідок всіх конкретних обставин воно не відповідає тій суспільній небезпеці, яка є типовою для цього виду правопорушення. Сам ОСОБА_1 за тривалий час військової служби на захисті суверенітету та незалежності України приніс цією службою користі державі значно більше ніж шкоди під час вчинення адміністративного правопорушення.
Також, апеляційний суд бере до уваги ту обставину, що автомобіль належить самому ОСОБА_1 , а також те, що останній лише на два місяці пропустив строк тимчасового ввезення власного автомобіля.
Також у матеріалах справи відсутні дані про те, що діями ОСОБА_1 спричинено велику шкоду та завдано значних збитків державним, суспільним інтересам чи безпосередньо громадянам, а тому, незважаючи на наявність формального складу порушення митних правил, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої за ч.6 ст.481 МК України, у зв`язку із малозначністю вчиненого ним правопорушення, на підставі ст.22 КУпАП, і обмежитись усним зауваженням, а провадження у справі – закрити.
На думку апеляційного суду, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети – виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень.
З огляду на наведене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу представника Волинської митниці Кунєвої З.Ю. – залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 08 травня 2024 року щодо ОСОБА_1 – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського 
апеляційного суду                          В.П. Денісов