УХВАЛА
22 квітня 2024 року
м. Київ
справа № 591/1086/23
провадження № 61-5162ск24
Верховний Суд у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Кондратенко Максим Миколайович, на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 29 вересня 2023 року та постанову Сумського апеляційного суду від 07 березня 2023 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Сумбуд» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
ВСТАНОВИВ:
 
У лютому 2023 року приватне акціонерне товариство «Сумбуд» (далі - ПАТ «Сумбуд») звернулося до суду з вказаним позовом, просило стягнути на користь АТ «Сумбуд» з ОСОБА_1 заборгованість за договором                    купівлі-продажу майнових прав від 03 лютого 2021 року № 20 у сумі 1 345 875,00 грн, втрати від інфляції у сумі 504 643,09 грн, 3 відсотки річних у сумі 80 973,73 грн.
Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 29 вересня 2023 року позов АТ «Сумбуд» задоволено частково.
Стягнено з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Сумбуд» грошову заборгованість за договором купівлі-продажу майнових прав від 3 лютого 2021 року № 20 в сумі 1 345 875,00 грн, втрати від інфляції в сумі 158 484,57 грн, 3 відсотки річних в сумі 41 924,93 грн та судовий збір у сумі 23 177,90 грн.
В іншій частині вимог відмовлено у зв`язку з необґрунтованістю.
 
Постановою Сумського апеляційного суду від 07 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Неговська І. В., залишено без задоволення, а апеляційну скаргу ПАТ «Сумбуд» задоволено.
 
Змінено рішення Зарічного районного суду м. Суми від 29 вересня 2023 року в частині розміру інфляційних втрат, 3 % річних та розподілу судових витрат.
 
Стягнено з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Сумбуд» інфляційні втрати в сумі 346 158,52 грн та 3 % річних в сумі 39 048,80 грн.
 
Стягнено з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Сумбуд» судові витрати зі сплати судового збору в сумі 5 794,48 грн за розгляд справи в суді першої інстанції.
 
В іншій частині рішення місцевого суду залишено без змін.
 
Стягнено з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Сумбуд» судові витрати зі сплати судового збору в сумі 8 667,15 грн за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.
 
Стягнено з ОСОБА_1 на користь держави 34 791,39 грн судового збору за подання апеляційної скарги.
 
02 квітня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Кондратенко М. М. (далі - заявник), подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 29 вересня 2023 року та постанову Сумського апеляційного суду від 07 березня 2023 року.
У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати рішення Зарічного районного суду м. Суми від 29 вересня 2023 року та постанову Сумського апеляційного суду від 07 березня 2023 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Ігнатенка В. М.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, з огляду на наступне.
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
У касаційній скарзі заявник зазначив, що підставою касаційного оскарження є те, що суди попередніх інстанцій застосували норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України), а також порушили норми процесуального права, вказавши, що суди попередніх інстанцій неповно з`ясували всі обставини, що мають значення для справи, не дослідили докази, які є в матеріалах справи, а також відмовили в задоволенні клопотання позивача про витребування доказів.
Так, заявник просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове про відмову в позові.
Відповідно до частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: 1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу; або 2) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або 3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або 4) суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.
У частині третій статті 411 ЦПК України визначені підстави, за наявності яких суд касаційної інстанції скасовує рішення судів першої та апеляційної інстанції, що ухвалені з порушенням норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливлює встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.
Верховний Суд зазначає, що право особи на оскарження судового рішення є однією із складових права на справедливий суд, що гарантується статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Конституцією України. Водночас згідно з цивільним процесуальним законом оскарження судового рішення в суді касаційної інстанції вимагає від заявника належного обґрунтування касаційної скарги. 
Зазначивши про порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, заявник не зазначив та не обґрунтував підставу (підстави) щодо порушення норм процесуального права з передбаченої (передбачених) пунктом 4 частини другої статті 389, частиною третьої статті 411 ЦПК України підстави (підстав). 
Тому заявнику необхідно подати нову редакцію касаційної скарги та її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, із зазначенням конкретних підстав касаційного оскарження відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України, зокрема, зазначивши та обґрунтувавши підставу (підстави) щодо порушення норм процесуального права з визначенням передбаченої (передбачених) пунктом 4 частини другої статті 389, частиною третьою статті 411 ЦПК України підстави (підстав).
Заявник не сплатив судовий збір відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір».
Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції Закону на час подання позовної заяви, за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою судовий збір становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 01 січня 2023 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 684,00 грн. 
Як вбачається із касаційної скарги, заявник оскаржує рішення судів першої та апеляційної інстанції щодо стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу майнових прав від 03 лютого 2021 року № 20 в сумі 1 345 875,00 грн, втрати від інфляції в сумі 158 484,57 грн, 3 відсотки річних в сумі 41 924,93 грн, що разом становить 1 546 284,50 грн, а тому при поданні касаційної скарги слід було надати докази сплати судового збору у розмірі 46 388,52 грн                                (1 546 284,50 *1,5%*200%).
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерський район/22030102, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.
У касаційній скарзі заявник просить відстрочити їй сплату судового збору до ухвалення рішення у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір». Зазначила, що розмір судового збору за подання касаційної скарги перевищує 5 відсотків розміру річного доходу заявника за 2023 рік.
На підтвердження свого скрутного майнового стану заявник надала відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з 1 кварталу 2021 року до 4 кварталу 2023 року.
Клопотання про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає, з огляду на таке.
Згідно з частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.
Визначення майнового стану сторони процесу є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Доказами рівня майнового стану можуть бути документи, які підтверджують скрутний майновий стан особи, що, відповідно, унеможливлює сплату судових витрат. Якщо через низький рівень майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати (див. постанова Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 31 липня 2019 року, справа № 821/1896/15-а, провадження № К/9901/14384/18).
Верховний Суд зауважує, що обов`язок доведення існування обставин, що свідчать про скрутний майновий стан заявника для відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони покладається саме на заявника. Підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо. 
В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 20 квітня 2023 року у справі № 990/13/23 зазначено, що документ з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків відображає лише інформацію про доходи скаржника, який, сам по собі не відображає скрутний майновий стан особи, яка подає скаргу.
Верховний Суд зауважує, що для звільнення від сплати судового збору заявник має довести існування фінансових труднощів та такого майнового стану, що надає підстави для звільнення такої особи від сплати судового збору.
Верховний Суд вважає, що надані довідки є недостатніми доказами на підтвердження скрутного майнового стану заявника.
Таким чином, наведені ОСОБА_1 у заяві доводи не дають достатніх підстав для відстрочення від сплати судового збору, що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.
Отже, заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 46 388,52 грн або надати документи, що підтверджують підстави для звільнення/розстрочення/відстрочення сплати судового збору відповідно до закону за подання та розгляд касаційної скарги.
Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовується стаття 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. За частиною першою статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу щодо форми і змісту, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Касаційну скаргу заявника необхідно залишити без руху з наданням їй можливості усунути вищевказані недоліки.
На підставі наведеного, керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Кондратенко Максим Миколайович, на рішення Зарічного районного суду                 м. Суми від 29 вересня 2023 року та постанову Сумського апеляційного суду від 07 березня 2023 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
 
Суддя:                                                                                                         В. М. Ігнатенко