ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
14 травня 2024 року
м. Київ
 
справа № 279/432/19
провадження № 51-279 км 24
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати 
Касаційного кримінального суду(далі - Суд) у складі:
головуючого судді                                              ОСОБА_1 ,
суддів:                                                         ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання             ОСОБА_4 ,
прокурора                                                  ОСОБА_5 ,
у режимі відеоконференції:
захисників                                        ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
особи, стосовно якої закрито 
кримінальне провадження,                  ОСОБА_8 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора на ухвали Ємільчинського районного суду Житомирської області від 28 жовтня 2022 року та Житомирського апеляційного суду від 12 жовтня 2023 року у кримінальному провадженні № 42018060000000048 від 11 квітня 2018 року стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України (далі - КК). 
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Ємільчинський районний суд Житомирської області ухвалою від 28 жовтня 2022 року закрив кримінальне провадження № 42018060000000048 від 11 квітня 2018 рокуза обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування, визначених ст. 219 КПК.
Прокурор, не погоджуючись із указаною ухвалою, оскаржив її в апеляційному порядку.
Житомирський апеляційний суд ухвалою від 12 жовтня 2023 року залишив апеляційну скаргу прокурора без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції стосовно ОСОБА_8 - без зміни.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
Прокурор, не погодившись із судовими рішеннями через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що:
- суд першої інстанції, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК: 
- не дослідив безпосередньо матеріалів досудового розслідування та провів розрахунки строків досудового розслідування виключно на підставі письмового клопотання сторони захисту та реєстру матеріалів досудового розслідування;
- вказав неправильний строк фактичного завершення досудового розслідування - 03 листопада 2018 року, оскільки цей строк завершувався 05 листопада 2018 року;
- зваживши на факт надання стороні захисту доступу до матеріалів кримінального провадження та ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, не врахував це при обчисленні строку досудового розслідування;
- повинен був вирішити питання щодо закриття кримінального провадження не в межах розгляду клопотання сторони захисту, а лише після встановлення підстав для закриття, шляхом дослідження відповідних доказів та врахування думки всіх учасників судового розгляду;
- постановив ухвалу, яка не відповідає вимогам ст. 370 КПК;
- суд апеляційної інстанції:
- не перевірив доводи апеляційної скарги прокурора;
- вийшов за межі апеляційних вимог сторони обвинувачення;
- неправильно розрахував строки досудового розслідування;
- постановив ухвалу, яка не відповідає вимогам ст. 419 КПК.
Крім того, прокурор зазначав про те, що суд першої інстанції при постановленні свого рішення порушив принцип безперервності судового процесу та таємницю нарадчої кімнати, на що не звернув уваги суд апеляційної інстанції. 
Позиції учасників судового провадження
Прокурор підтримав доводи касаційної скарги, просив її задовольнити, скасувати оскаржувані судові рішення та призначити  новий розгляд у суді першої інстанції. 
ОСОБА_8 та його захисники заперечили проти задоволення касаційної скарги, просили залишити оскаржувані судові рішення без зміни.
Мотиви Суду
Положеннями ст. 433 КПК визначено, що суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу; переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Відповідно до ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Статтею 412 КПК передбачено, що істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Статтею 370 КПК визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та мотивованим.
У поданій касаційній скарзі прокурор ставить питання про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме безпідставне закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 368 КК на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Положенням ст. 283 КПК визначено, що прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: закрити кримінальне провадження; звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду.
Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.
Частиною 1 ст. 219 КПК визначено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
За вимогами п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу (ч. 4 ст. 219 КПК).
Відповідно до ч. 1 ст. 290 КПК досудове розслідування вважається завершеним після повідомлення стороні захисту про його завершення та відкриття матеріалів. Дії слідчого і прокурора, передбачені ч. 1 ст. 291, ст. 293 КПК (складення обвинувального акта, його затвердження, вручення стороні захисту і направлення до суду), є формою закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні.
Положеннями ст. 113 КПК передбачено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
За змістом частин 1, 4, 5 ст. 115 КПК строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. При обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу.
Так, Ємільчинський районний суд Житомирської області своєю ухвалою від 28 жовтня 2022 року у підготовчому судовому засіданні задовольнив клопотання захисника ОСОБА_6 та закрив кримінальне провадження № 42018060000000048 від 11 квітня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування, визначених ст. 219 КПК.
Своє рішення про закриття кримінального провадження суд першої інстанції мотивував тим, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні повинно було закінчитись 03 листопада 2018 року, проте обвинувальний акт був направлений до суду лише 21 січня 2019 року, тобто поза межами строку досудового розслідування.
За результатами апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції погодився з висновками місцевого суду про те, що обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні було направлено до суду поза межами строків досудового розслідування, а тому залишив без задоволення апеляційну скаргу прокурора, а рішення місцевого суду - без зміни.
Однак колегія суддів не погоджується з такою позицією судів з огляду на таке.
Як убачається з матеріалів провадження:
- 11 квітня 2018 року були внесені відомості до ЄРДР про вчинення службовою особою, яка займає відповідальне становище, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК;
- 05 травня 2018 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК;
- увалами слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 02 липня та від 31 серпня 2018 року строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні продовжувався відповідно до чотирьох та шести місяців;
- 29 жовтня 2018 року сторону захисту повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів кримінального провадження з 31 жовтня 2018 року ;
- 26 листопада 2018 року ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира стороні захисту встановлено строк на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування (7 днів);
- 06 грудня 2018 року сторону захисту повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів кримінального провадження з 06 грудня 2018 року;
- 21 грудня 2018 року ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира стороні захисту встановлено строк на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування (7 днів);
- 16 січня 2019 року сторона захисту завершила ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, в той же день було складено та затверджено обвинувальний акт;
- відповідно до супровідного листа від 21 січня 2019 року обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування були скеровані до суду засобами поштового зв`язку (відмітка на поштовому конверті 22 січня 2019 року), який надійшов до суду 25 січня 2019 року.
Колегія суддів уважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні повинно було закінчитись 03 листопада 2018 року, оскільки  ОСОБА_8 було повідомлено про підозру 05 травня 2018 року, відтак продовжений слідчим суддею строк досудового розслідування до шести місяців закінчувався 05 листопада 2018 року.
29 жовтня 2018 року слідчим були виконані вимоги ч. 1 ст. 290 КПК, а тому залишок строку досудового розслідування становив сім днів (з 29 жовтня до 05 листопада 2018 року).
Враховуючи те, що сторона захисту ознайомилась із матеріалами досудового розслідування 16 січня 2019 року, у період від 29 жовтня 2018 року до 16 січня 2019 року досудове розслідування не відновлювалось, обвинувальний акт був скерований до суду 22 січня 2019 року засобами поштового зв`язку, Суд уважає, що обвинувальний акт був направлений до суду в межах строку досудового розслідування, а відтак висновки судів про направлення обвинувального акту поза межами строку досудового розслідування, визначених ст. 219 КПК, є безпідставними. 
Така позиція Суду узгоджується з висновком Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеним у постанові від 15 вересня 2021 року (справа № 711/3111/19), про те, що кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду.
З урахуванням вищезазначеного колегія суддів касаційного суду дійшла висновку про те, що суд першої інстанції при постановленні ухвали про закриття кримінального провадження стосовно  ОСОБА_8 допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а тому вона підлягає скасуванню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК, а кримінальне провадження - призначенню до нового розгляду у суді першої інстанції. 
Оскільки під час апеляційного перегляду суд апеляційної інстанції належним чином не перевірив доводів апеляційної скарги прокурора та не виправив порушення, допущені судом першої інстанції, підлягає скасуванню й ухвала апеляційного суду.  
У зв`язку із тим, що під час касаційного перегляду було встановлено, що суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, то Суд не вбачає підстав для надання оцінки іншим доводам касаційної скарги прокурора.
Під час нового розгляду суду першої інстанції належить врахувати викладене та ухвалити законне й обґрунтоване рішення, належним чином умотивувавши свої висновки.
Керуючись статтями 441, 442 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Ухвали Ємільчинського районного суду Житомирської області від 28 жовтня 2022 року та Житомирського апеляційного суду від 12 жовтня 2023 року у кримінальному провадженні № 42018060000000048 від 11 квітня 2018 року стосовно ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Постанова набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                             ОСОБА_2                                    ОСОБА_3