ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року	Львів	Справа № 300/1722/23 пров. № А/857/24998/23	

 Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі: 
головуючого судді                                                  Пліша М.А.,
суддів                                                                       Матковської З.М., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2023 року (головуючий суддя Микитин Н.М., м. Івано-Франківськ) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулася в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про скасування рішення від 19.10.2022 №926100137725, зобов`язання призначити з 19.10.2022 пенсію по втраті годувальника в розмірі 50%, від розміру пенсії померлого годувальника ОСОБА_2 та виплатити недоотриману пенсію.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2023 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 19.10.2022 №926100137725 про відмову у переведенні ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію у зв`язку із втратою годувальника. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області перевести з 19.10.2022 ОСОБА_1 з виду пенсії за віком на вид пенсії у зв`язку із втратою годувальника в розмірі 50%, від розміру пенсії померлого годувальника ОСОБА_2 , за правилами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003, та здійснити виплату недоотриманої суми пенсії. 
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області оскаржило його в апеляційному порядку, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.
В апеляційній скарзі зазначає, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію за віком в сумі 2893,79 призначену відповідно до норм Закону №1058- ІV.
19.10.2022 позивачка звернулася з заявою про перевід з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника (за матеріалами пенсійної справи померлого ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ) відповідно до статті 36 Закону №1058- ІV.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області з урахуванням принципу екстериторіальності, розглянуто заяву ОСОБА_1 та прийнято рішення від 19.10.2023 № 926100137725 про відмову у такому переведенні у зв`язку з недоцільністю, оскільки розмір пенсії після перерахунку зменшиться.
Для обчислення пенсії померлого годувальника, Головним управлінням в Харківській області було взято довідку про заробітну плату № 164 від 19.10.2004 року видану Рогатинським кооперативним торговим об`єднанням, за період з 01.01.1976 по 31.12.1980 і заробітну плату за період роботи з 01.07.2000 по 23.11.2001. Коефіцієнт заробітної плати померлого годувальника склав 0,64494.
Згідно з матеріалами пенсійної справи розмір пенсії померлого годувальника ОСОБА_2 на дату смерті становив 9285,62 грн, яка була обчислена від коефіцієнту стажу 0,35 (стаж зараховано по 23.11.2001 і складає 35 років 8 днів) і заробітної плати 25808,34 грн (коефіцієнт заробітної плати- 4,17184). заробітну плату було розраховано згідно довідок № 14/2087 та № 14/2088 від 04.11.2004, виданих ВАТ «Надимстрой», за період з 01.11.1984 по31.10.1989 - 60 місяців та даних Реєстру застрахованих осіб за період з 01.07.2000 по 23.11.2001. В даному розрахунку при визначенні індивідуального коефіцієнту заробітку, розмір кількох місячних коефіцієнтів заробітку становить 5,6000. Також, в пенсійній справі відсутні первинні документи та акт перевірки, які б підтверджували достовірність цих довідок. Тому врахувати вищевказані довідки при переведенні на пенсію у зв`язку з втратою годувальника немає підстав.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058- IV (далі - Закон України №1058-IV) особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Загальні умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника визначені в статті 36 Закону України №1058- IV Відповідно до ч.1 ст.36 Закону №1058, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по ІІІ групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.
При цьому, згідно з п. 1 ч. 2 ст. 36 Закону України №1058- IV непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.
Відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України №1058- IV до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно з ч. 1 ст. 37 Закону України №1058- ІV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на одного непрацездатного члена сім`ї в розмірі 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.
Для врахування заробітної плати за час роботи в російській федерації надається довідка про заробітну плату за періоди, що відповідають нормам статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно якої для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж, починаючи з 1 липня 2000 року, становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.
Для осіб, які у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, термін виконання якої перевищував календарний місяць, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні, у розрахунку на кожний місяць виконання роботи. Перелік таких осіб, а також порядок визначення для них заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Отже, чинне законодавство встановлює обмеження щодо врахування при обчисленні розміру пенсії доходів, отриманих за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (до 01.07.1998), з якої сплачувалися страхові внески - такі виплати враховуються в розмірі, який не перевищує 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.
Головним управлінням в Харківській області вірно визначено розмір пенсії померлого годувальника без врахування довідок № 14/2087 та № 14/2088 від 04.11.2004, виданих ВАТ «Надимстрой», за період з 01.11.1984 по31.10.1989 — 60 місяців.
Нарахування (визначення розміру) і виплата сум пенсій, у тому числі пенсії по втраті годувальника є дискреційними повноваженнями органів Пенсійного фонду України.
Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань.  
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Івано-Франківській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням страхового стажу 24 роки 9 місяців 29 днів (коефіцієнт стажу - 0,24750) та заробітної плати за період роботи з 01.03.1984 по 31.08.1989 (згідно з довідкою про заробітну плату) та з 01.01.2004 по 30.11.2005 (згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу), коефіцієнт заробітку - 1,83531. Розмір пенсії з 01.12.2022 становить 2893,79 грн. 
Згідно, свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 15.09.2022, помер чоловік позивача ОСОБА_2 , який також перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримував пенсію по інвалідності (а.с.8).
Позивач, у зв`язку із смертю свого чоловіка ОСОБА_2 , 19.10.2022 звернулася до відповідача із заявою про переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію, у зв`язку із втратою годувальника, що визнається сторонами.
Після реєстрації заяви та сканування копій наданих документів засобами програмного забезпечення, органом, що розглядає заяву, згідно принципу екстериторіальності було визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.
Відповідач 2 рішенням від 19.10.2022 №926100137725 відмовив ОСОБА_1 у переведенні з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з недоцільністю, та зазначив, що після проведеного перерахунку розмір пенсії у зв`язку з втратою годувальника зменшився і становить 2300,00 грн, в порівнянні з розміром пенсії за віком 2891,15 грн. (а.с.10).
Згідно, листа від 30.11.2022 №4725-4454/Ш-02/8-0900/22, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області розглянуло звернення позивача щодо переходу на пенсію у зв`язку з втратою годувальника та роз`яснено, що відповідно до матеріалів пенсійної справи розмір пенсії померлого годувальника ОСОБА_2 на дату смерті становив 9285,62 грн., яка була обчислена від коефіцієнту стажу 0,35 (стаж зараховано по 23.11.2001 і складає 35 років 8 днів) і заробітної плати 25808,34 грн. (коефіцієнт заробітної плати - 4,17184). Заробітну плату було розраховано згідно з довідками № 14/2087 і № 14/2088 від 04.11.2004, виданими ВАТ «Надимстрой», за період з 01.11.1984 по 31.10.1989 - 60 місяців і даних СПОВ за період з 01.07.2000 по 23.11.2001. Однак, в пенсійній справі померлого годувальника, в розрахунку заробітку при визначенні індивідуального коефіцієнту заробітку, розмір кількох місячних коефіцієнтів заробітку становить 5.60000. Також, в пенсійній справі відсутні первинні документи та акт перевірки, які б підтверджували достовірність цих довідок. Тому врахувати вищевказані довідки при переході на пенсію у зв`язку з втратою годувальника немає підстав.
Постановляючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Відповідно до частини 1 статті 9 Закону №1058 призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Частиною 1 статті 10 Закону №1058 передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Частиною 1 статті 36 Закону №1058-IV передбачено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається, серед іншого, непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності.
Згідно пункту 1 частини 2 статті 36 Закону №1058-IV непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.
Як визначено частиною 3 статті 36 Закону №1058-IV до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
Положеннями статті 37 Закону №1058-IV визначено розмір пенсії у зв`язку з втратою годувальника, зокрема, згідно приписів частини першої вказаної статті пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається, серед іншого, в розмірі на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника.
Розглядаючи спір, судом першої інстанції вірно враховано, що згідно частини 1   статті 40 Закону №1058   для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Згідно абзаців 4 і 5 частини 1   статті 40 Закону №1058   для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої   статті 27 цього Закону   заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи   з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Перелік документів, які додаються до заяви про перерахунок пенсії, визначаються відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до   Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1(далі   Порядок №22-1).
Як зазначено в пункті 2.3 Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу. Заробіток у такому випадку визначається за документами, що є в пенсійній справі померлого годувальника.
Пунктом 2.8 Порядку №22-1 передбачено, що поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.
Виходячи з наведених законодавчих норм, пенсії у зв`язку з втратою годувальника призначається із заробітку годувальника або із пенсії годувальника, тобто в залежності від того доходу, який мав годувальник на час настання смерті (заробітну плату чи пенсію).
Таким чином, отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника безпосередньо залежить від виду та розміру пенсійного забезпечення, що було призначене померлому годувальнику.
Довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами (пункт 2.10 Порядку №22-1).
У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.
Пунктом 2 частини 1   статті 64 Закону №1058   визначено, що виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати.
Згідно з пунктом 4.3 Порядку №22-1 рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.
Таким чином, суд слушно зауважив, що територіальний орган Пенсійного фонду України, будучи наділеним повноваженнями перевірки обґрунтованості видачі довідок про заробітну плату, одержаних особою, має право на вчинення однієї з наступних юридичних дій: 1) перерахунку особі, яка звертається, пенсії на підставі поданої нею довідки; 2) звернення до підприємств, установ та організацій, що видали довідку про заробітну плату, фізичних осіб для подання ними додаткових документів, а у разі встановлення факту необґрунтованості видачі такої довідки - відмови особі у перерахунку пенсії на підставі цієї довідки.
З урахуванням наведеного, суд першої інстанції вірно вважав, що територіальні органи Пенсійного фонду України, відмовляючи у перерахунку пенсії з підстав відсутності первинних документів та актів перевірки, які б підтверджували достовірність цих довідок, вказує саме на бездіяльність пенсійного органу щодо вчинення відповідних активних дій на перевірку довідок годувальника ОСОБА_2 про заробітну плату з дати призначення чи перерахунку його пенсії, та не може перешкоджати такому перерахунку.
Також, як встановлено судом першої інстанції, з матеріалів пенсійної справи розмір, пенсії померлого годувальника ОСОБА_2 на дату смерті становив 9285,62 грн, яка була обчислена від коефіцієнту стажу 0,35, стаж зараховано по 23.11.2001 і складає 35 років 8 днів, із заробітної плати 25808,34 грн, коефіцієнт заробітної плати - 4,17184. Заробітну плату було розраховано згідно з довідками № 14/2087 та№ 14/2088 від 04.11.2004, виданими ВАТ «Надимстрой», за період з 01.11.1984 по 31.10.1989 - 60 місяців і даних СПОВ за період з 01.07.2000 по 23.11.2001.
При цьому, суд першої інстанції правильно зауважив, що при нарахуванні померлому годувальнику ОСОБА_2 пенсії по інвалідності станом на 22.02.2022 пенсійним органом було взято до уваги заробітну плату на підставі довідок № 14/2087, № 14/2088 від 04.11.2004, виданих ВАТ «Надимстрой», за період з 01.11.1984 по 31.10.1989 - 60 місяців та даних СПОВ за період з 01.07.2000 по 23.11.2001, в зв`язку із чим визначено індивідуальний коефіцієнт для обчислення середньомісячного заробітку, з якого обраховується розмір пенсійної виплати.
Суд першої інстанції, що довідки № 14/2087, № 14/2088 від 04.11.2004, видані ВАТ «Надимстрой», за період з 01.11.1984 по 31.10.1989 - 60 місяців та дані СПОВ за період з 01.07.2000 по 23.11.2001, вже були враховані пенсійним органом при розрахунку пенсії померлого годувальника, тому підстави для їх неврахування при переведенні на пенсію по втраті годувальника позивачу відсутні.
У даній спірній ситуації, судом першої інстанції правильно враховано правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 21.02.2020 у справі №291/99/17, відповідно до яких перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.
Відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції відповідач 2 при розгляді заяви позивача про перехід з пенсії за віком на пенсію, у зв`язку із витратою годувальника від 19.10.2022 безпідставно не врахував довідки № 14/2087, № 14/2088 від 04.11.2004, виданих ВАТ «Надимстрой», за період з 01.11.1984 по 31.10.1989 - 60 місяців та дані СПОВ за період з 01.07.2000 по 23.11.2001, які вже були взяті пенсійним органом до уваги при розрахунку пенсії померлого годувальника, відповідно умовний розрахунок пенсії позивача в розмірі 2 300,00 грн, орган пенсійного фонду провів невірно.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов підставного висновку про обґрунтованість позовних вимог та що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, (як відповідний територіальний орган Пенсійного фонду до якого позивач звернулася із заявою від 19.10.2022) перевести ОСОБА_1 з виду пенсії за віком на вид пенсії у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 50%, від розміру пенсії померлого годувальника ОСОБА_2 , з 19.10.2022.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, правильно  застосував норми матеріального та процесуального права, відтак, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін. 
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1, ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, - 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2023 року у справі №300/1722/23 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.   

Головуючий суддя	 	М. А. Пліш 	
судді	 	З. М. Матковська 	
 	 	О. І. Мікула