УХВАЛА
23 травня 2024 року
м. Київ
справа № 127/1912/23
провадження № 51-2711 ск 24
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                        ОСОБА_1 ,
суддів:                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 08 грудня 2023 та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 12 березня 2024 року щодо останнього,
установив:
відповідно до змісту оскаржуваного вироку суду, ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією майна.
За результатами розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого, ухвалою апеляційного суду вирок залишено без зміни.
У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд оскаржуваних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу захисника слід залишити без руху, встановивши йому строк для усунення недоліків, з огляду на таке.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Посилаючись на незаконність судових рішень особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
Проте захисник подав касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.
Так, у касаційній скарзі захисник, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, порушує питання про скасування оскаржуваних судових рішень і призначення нового розгляду у суді першої інстанції. 
Проте на обґрунтування своїх вимог захисник наводить доводи, які за своїм змістом стосуються невідповідності висновків суду викладених у вироку фактичним обставинам кримінального провадження, неповноти судового розгляду та оцінки доказів, що відповідно до положень ст. 438 КПК України, не є підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції. 
Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Отже під час здійснення касаційного провадження суд касаційної інстанції не уповноважений скасовувати чи змінювати оскаржувані судові рішення через невідповідність викладених у них висновків фактичним обставинам провадження, а виходить з обставин, установлених в оскаржених судових рішеннях.
Також, касаційний суд не перевіряє судові рішення в частині неповноти судового розгляду.
Натомість вказані обставини належать до предмету перевірки суду апеляційної інстанції в межах вимог апеляційних скарг.
Однак, порушуючи питання про скасування вироку суду через те, що суд першої інстанції, на його думку, неправильно оцінив фактичні обставини справи та надав невірну оцінку доказам у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 , захисник не вказує, які порушення допустив суд апеляційної інстанції, переглядаючи вирок в апеляційному порядку, які б були підставами для скасування ухвали апеляційного суду.
Водночас, захиснику слід врахувати вимоги ст. 415 КПК України, відповідно до яких, підставами для призначення нового розгляду в суді першої інстанції є: порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу; в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які очевидно викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; судове рішення ухвалено чи підписано не тим складом суду, який здійснював судовий розгляд.
Тому, захиснику необхідно належним чином обґрунтувати свої вимоги щодо необхідності скасування оскаржуваних судових рішень і призначення нового розгляду у суді першої інстанції. 
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення.
Враховуючи наведене, колегія суддів касаційного суду вважає, що касаційну скаргу захисника належить залишити без руху, надавши йому десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.
При повторному зверненні до суду касаційної інстанції захисником має бути підтверджено, що не пропущено цей строк.
Керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 08 грудня 2023 та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 12  березня 2024 року щодо останнього залишити без руху, надавши скаржнику десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення вказаних у ній недоліків.
У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді: 

ОСОБА_1                                                    ОСОБА_2                                                  ОСОБА_6