Справа № 461/10545/23                                Головуючий у 1 інстанції: Зубачик Н.Б. 
Провадження № 33/811/339/24                 Доповідач: Белена А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ 

17 квітня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі:
судді - Белени А.В.,
з участю представника особи, яку 
притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - 
адвоката Зудінова О.
з участю представника Львівської митниці – Зирянова О.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові в режимі відеоконференцї справу про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1  за ч.1 ст. 483 МК України за апеляційною скаргою представника Львівської митниці Лубоцького Б.І. та представника ОСОБА_1 – адвоката Зудінова О.О. на постанову Галицького районного суду м. Львова від 13 лютого 2024 року,
встановив : 

постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 13 лютого 2024 року,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм ФОП ОСОБА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 від 11.12.2018, виданий 0701,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості товару, що становить 29049 (двадцять дев`ять тисяч сорок дев`ять) грн. 38 коп.
Товар, що був предметом адміністративного правопорушення згідно протоколу про порушення митних правил №1477/20900/23 від 23.10.2023 - повернуто власнику чи його уповноваженій особі.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівської митниці 46114 (сорок шість тисяч сто чотирнадцять) грн. 40 коп. витрат за зберігання товару на складі митниці.
Згідно з протоколом про порушення митних № 1477/20900/23 від 23.10.2024 року, встановлено, що 21.10.2023 о 02 год. 05 хв. в зону митного контролю пункту пропуску “Рава-Руська - Хребенне” митного поста “Рава-Руська” Львівської митниці прибув тягач марки ”MAN”, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з напівпричепом марки “SCHMITS”,реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням громадянина України ОСОБА_1 з вантажем “одяг, інструменти, запчастини в кількості 698 ящиків, загальною вагою 17990 кг”.
Як підставу для переміщення товарів ОСОБА_1 до митного контролю та оформлення подано наступні документи:
-міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) б/н від 19.10.2023;
-інвойс № СР08232023 від 23.08.2023;
-пакувальний лист № СР08232023 від 23.08.2023;
-видрук декларації ІМ EE № UA807000/2023/902910 від 20.10.2023.
Відповідно до поданих документів, на митну територію України тягачем марки ”MAN”, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з напівпричепом марки “SCHMITS”, реєстраційний номер НОМЕР_3 , на адресу підприємства ТОВ “СІТТІТРЕЙД ПРО” (м. Вишневе, вул. Святошинська, 27 Г, код ЄДРПОУ 44394659) переміщується вантаж: “одяг, інструменти, запчастини в кількості 698 ящиків, загальною вагою 17990 кг”. Відправником вказаних товарів є фірма “LUYA INTERNATIONAL TRADE CO, LIMITED” (RM 1517, AMIATA INDUSTRIAL BUILDING, 58 LEI MUK ROAD, KWAI CHUNG HONG KONG).
Під час здійснення митного контролю, з метою перевірки відомостей зазначених у товаросупровідних документах, які подані до митного контролю, із фактично наявним вантажем було згенеровано СУР за кодами 903-1 «Застосування оглядової рентгенотелевізіної техніки». Під час огляду вантажного відсіку в середній частині було відмічено аномалію за допомогою скануючої системи HUCTECH MB1215LC в ході проведення повного митного огляду крім товарів, зазначених у товаросупровідних документах та декларації ІМEE № UA807000/2023/902910 від 20.10.2023, було виявлено електробайк моделі DK-M, номер рами № НОМЕР_4 та електробайк моделі H400- M, номер рами № НОМЕР_5 , торгової марки WUXI JOSE ELECTRIC TECHNOLOGY CO., LTD. Китай.
Таким чином, ОСОБА_1 вчинив дії спрямовані на переміщення через митний кордон України товарів з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів, документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги, кількості, кількості вантажних місць та вартості.
На дану постанову представник Львівської митниці Лубоцький Б.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Галицького районного суду м. Львова від 13 лютого 2024 року; винести нову постанову, якою визнати гр. ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, та накласти на нього передбачене стягнення; стягнути з гр. ОСОБА_1 суму витрат митниці за зберігання вилучених у нього товарів на складі митного органу у сумі визначеній митницею станом на день розгляду справи у Галицькому районному суді м. Львова 46114,40 грн.
В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що вважає висновок суду помилковим та необґрунтованим, а саму постанову незаконною.
Зазначає, що розглянувши справу по суті, суд першої інстанції об`єктивно прийшов до висновку щодо наявності у діях гр. ОСОБА_1 , ознак правопорушення передбаченого ч.1ст.483 МК України, однак застосував до нього стягнення у вигляді штрафу розміром 50% вартості предмету правопорушення та ще й згідно наданого висновку експертного дослідження №43/24 від 24.01.2024 становить 58098,76 грн.
Вважає, що Галицьким районним судом м. Львова невмотивовано застосовано до гр. ОСОБА_1 , розмір штрафу 29049,38 грн.
Зазначив, що економічно-правовим наслідком прийняття такого рішення судом першої інстанції є можливе ненадходження до Державного бюджету України коштів у сумі 342462 грн. штрафу за вчинене правопорушення та 342462 грн. від реалізації товару, вилученого у справі про ПМП № 1477/20900/23.
Вказує, що з огляду на те, що в день вчинення порушення митних правил гр. ОСОБА_1 , не надав посадовій особі митниці будь-яких інших доказів щодо вартості на переміщуваний ним товар, в порядку ст. 516 МК України в справі було призначено експертизу та в межах ст. 515 МК України експертом Львівського відділу з проведення експертних досліджень спеціалізованої лабораторії з питань експертиз та досліджень Держмитслужби було встановлено вартість предметів правопорушення. Однак, Галицьким районним судом м. Львова, при розгляді адміністративної справи № 461/10545/23, всупереч нормам ст. 251 КУпАП безпідставно надано перевагу одному доказу над іншим.
Зазначає, що в межах провадження у справі про порушення митних правил з метою отримання доказів, необхідних для правильного вирішення справи, може бути призначена не судова експертиза, яка проводиться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, яким є Спеціалізована лабораторія з питань експертизи та досліджень Держмитслужби. 
Щодо зазначеного коду КВЕД 84.11 апелянт зазначив, що головне призначення КВЕД - визначення і кодування основних і другорядних видів економічної діяльності юридичних осіб, який не створює прав чи обов`язків для підприємства і організації, не спричиняє жодних правових наслідків для них, а сам код КВЕД - це статистичний інструмент для впорядкування економічної інформації, тому зазначений код КВЕД 84.11 не відображає повноважень СЛЕД Держмитслужби, а для ототожнення його юридичної ваги з вищезазначеними нормативно-правовими актами відсутні правові підстави.
Експерти СЛЕД Держмитслужби здійснюють товарознавчу експертизу із визначенням вартості товарів, оформлення експертних висновків відповідно до вимог, визначених Митним Кодексом України, підзаконними нормативно-правовими актами, з урахуванням особливостей щодо методичного регулювання оцінки майна, визначених Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 № 2658-ІІІ, Національним стандартом № 1, затвердженим постановою КМ України від 10.03.2009 № 1440, методиками та методичними рекомендаціями, затвердженими Міністерством юстиції України тощо.
Вважає, що висновок експертного дослідження №43/24 від 24.01.2024 не може бути допустимим доказом у справі.
Також представник ОСОБА_1 адвокат Зудінов О.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову; провадження в справі № 461/10545/23 за протоколом про порушення митних правил від 23.10.2023 № 1477/20900/23 про притягнення громадянина України ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за частиною 1 статті 483 Митного кодексу України закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.
Апелянт зазначає, що як вбачається з копії міжнародної товарно-транспортної накладної (СМК) б/н від 19.10.2023 (а.с. 7), ОСОБА_1 прийняв до перевезення 698 вантажних місць загальною вагою 17990 кг. У відповідності з поясненнями ОСОБА_3 (а.с. 16) 19.10.2023 він під`їхав на завантаження в м. Гданськ Республіки Польща, де на рампі № 48 транспортний засіб було завантажено коробками різного розміру. Що знаходиться в середині цих коробок йому не відомо, оскільки всі коробки були закриті і при завантаженні їх змісту він присутній не був.
З акту про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 23.10.2023 (а.с. 17) вбачається, що загальна кількість переміщуваних вантажних місць складала 698, що відповідає змісту (СМК.) б/н від 19.10.2023.
Вважає, що доказів невідповідності кількості фактично переміщуваних у транспортних засобах під керуванням ОСОБА_1 кількості місць, заявлених в товаро-супровідних документах матеріали справи не містять.
Також матеріали справи не містять відомостей про наявність на вантажних місцях жодного маркування або позначення номерів, що дозволяли б встановити зміст таких вантажних місць. Всі вантажні місця мали різні розміри. Інформації щодо наявності фактів пошкодження пакування вантажних місць або будь-які нетипові ознаки щодо їх зовнішнього стану матеріали справи також не містять.
Зазначає, що матеріали справи свідчать, що розбіжність у змісті номенклатури переміщуваних товарів була виявлена митницею із застосуванням спеціального обладнання - скануючої системи. Отже, можливості встановити таку невідповідність візуальним оглядом не існувало.
Стверджує, що жодних доказів наявності у ОСОБА_1 умислу вчинення інкримінованого йому порушення митних правил матеріали справи не містять.
Заслухавши доповідача, виступ учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Згідно з ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Відповідно до вимог ст.489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався та в повному обсязі з`ясував всі обставини, передбачені ст.489 МК України, дослідив і належним чином оцінив докази.
Згідно з ч. 1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на відповідні суспільні відносини у сфері державної митної справи.
Частиною першою ст. 198 МК України передбачено, що органу доходів і зборів в пункті пропуску через державний кордон України згідно із статтею 335 цього Кодексу подаються документи, що містять відомості про товари, достатні для їх ідентифікації та необхідні для прийняття рішення про пропуск їх через митний кордон України.
У розумінні ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.
Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП та ч. 2 ст. 495 МК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.
Як вбачається з матеріалів провадження, під час огляду вантажного відсіку в середній частині було відмічено аномалію за допомогою скануючої системи HUCTECH MB1215LC, де крім товарів, зазначених у товаросупровідних документах та декларації ІМEE № UA807000/2023/902910 від 20.10.2023, виявлено електробайк моделі DK-M, номер рами № НОМЕР_4 та електробайк моделі H400- M, номер рами № НОМЕР_5 , торгової марки WUXI JOSE ELECTRIC TECHNOLOGY CO., LTD. Китай.
Згідно вимог ч. 2 ст. 460 Митного кодексу перевізники несуть відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення цих товарів документів, що містять неправдиві відомості (стаття 483 цього Кодексу), виключно у разі якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, а перевізниками не вжито заходів до перевірки правдивості зазначених відомостей або у разі неможливості такої перевірки не внесено відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної (CMR).
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 191 МК України, перевізники зобов`язані під час прийняття товарів до перевезення перевіряти точність відомостей щодо кількості вантажних місць, їх маркування, номери, зовнішній стан товарів та їх пакування. У разі неможливості такої перевірки вносити відповідний запис до міжнародної автомобільної накладної (CMR).
Згідно з п.1. а) ст. 8 Конвенції про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів (м. Женева) від 19.05.1956, до якого Україна приєдналась 01.08.2006, при прийнятті вантажів, перевізник зобов`язаний перевірити точність даних, внесених в накладній відносно кількості вантажних місць, а також їх розмітку і номери.
У пункті 2 ст. 9 цієї ж Конвенції зазначено, що при відсутності у накладній мотивованих перевізником застережень, наявна презумпція, що вантаж та його упаковка були в цілому стані в момент прийняття вантажу перевізником і що кількість вантажних місць, а також їх розмітка та номера відповідали даним в накладній.
Як вбачається з копії міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) б/н від 19.10.2023, ОСОБА_1 , який здійснював перевезення, під час прийняття товарів до перевезення, не перевірив точність відомостей щодо маркування, номерів, зовнішнього стану товарів та не вніс відомостей про невідповідність переміщуваних товарів заявленим у товаросупровідних документах.
Таким чином, вищеописані докази у своїй сукупності свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, оскільки останній вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості.
Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.
Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційних скарг про незаконність постанови суду, оскільки викладений у судовому рішенні висновок підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами.
Так, факт порушення ОСОБА_1 митних правил підтверджується доказами наявними в матеріалах справи, а саме:  протоколом про порушення митних правил протоколом про порушення митних правил №1477/20900/23 від 23.10.2023, з якого вбачається, що ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості; міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR) б/н від 19.10.2023; копією пакувального листа № СР08232023 від 23.08.2023; актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 23.10.2023; описом вилучених предметів від 23.10.2023; доповідною запискою.
Вказані докази, на переконання апеляційного суду, є належними, достатніми та допустимими, отримані у передбаченому законом порядку, у своїй сукупності підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для справи.
При цьому, судом апеляційної інстанції взято до уваги і те, що апелянтом на підтвердження доводів про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не надано жодного доказу, який міг би ставити під сумніви правильність та обґрунтованість висновків суду першої інстанції.
Так, згідно з диспозицією ст. 483 МК України, відповідальність за вказаною статтею настає у разі переміщення або дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів, як підстави для переміщення товарів, підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару, згідно з УКТ ЗЕД, та його митної вартості.
Об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, є охоронюваний МК України та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.
Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України є переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, зокрема шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості, зокрема щодо товарів, їх ваги або кількості
Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 483 МК України, характеризується прямим умислом, тобто особа, яка його вчинила, усвідомлювала обставини і характер незаконного переміщення нею товарів через митний кордон України, та бажала перемістити їх через митний кордон України з порушенням установленого порядку. 
Апеляційний суд погоджується з висновком судді першої інстанції, щодо висновока експертного дослідження №43/24 від 24.01.2024, проведеного експертом Науково – дослідного інституту судової експертизи та оцінки ОСОБА_4 , згідно якого вартість одного електромотоцикла становить 795 доларів США, що станом на 23.10.2023 становить 29049,38 грн. (795*36,5401), отже доводи апеляційної скарги представника Львівської митниці Лубоцького Б.І. є безпідставними
За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком судді першої інстанції, що всі вищезазначені докази є належними, допустимими та достовірними. Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_1 у скоєнні митного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, а саме останній вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості одержувача та вартості товарів. 
Враховуючи наведене, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
Тому підстав для скасування постанови Галицького районного суду м. Львова від 13 лютого 2024 року, про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.483 МК України суд апеляційної інстанції не вбачає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, ст. 529 МК України апеляційний суд-
постановив :
Апеляційні скарги представника Львівської митниці Лубоцького Б.І. та представника ОСОБА_1 – адвоката Зудінова О.О. на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 13 лютого 2024 року – залишити без задоволення. 
Постанову Галицького районного суду м. Львова 13 лютого 2024 року щодо  ОСОБА_1  за ч.1 ст. 483 МК України – залишити без змін. 
Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА