УХВАЛА
31 травня 2024 року 
м. Київ
справа № 753/16969/23
провадження № 61-7873ск24
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В., 
розглянув касаційну скаргудержавного підприємства «Центр забезпечення» Управління справами Апарату Верховної Ради України на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 08 листопада 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 квітня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Центр забезпечення» Управління справами Апарату Верховної Ради України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - державне підприємство Міністерства оборони України «Київське управління механізації та будівництва», про стягнення заборгованості із заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку,
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2023 року ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом до державного підприємства «Центр забезпечення» Управління справами Апарату Верховної Ради України про стягнення заборгованості із заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 19 жовтня 2023 року залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - державне підприємство Міністерства оборони України «Київське управління механізації та будівництва».
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 08 листопада 2023 року позов задоволено частково. Стягнуто з державного підприємства «Центр забезпечення» Управління справами Апарату Верховної ради України на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати в розмірі 47 427,13 грн, компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 10 248,00 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 1 000,00 грн, авсього 58 675,13 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Постановою Київського апеляційного суду від 10 квітня 2024 року апеляційну скаргу державного підприємства «Центр забезпечення» Управління справами Апарату Верховної Ради України залишено без задоволення. Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 08 листопада 2023 року залишено без змін.
У касаційній скарзі, поданій 28 травня 2024 року державне підприємство «Центр забезпечення» Управління справами Апарату Верховної Ради України просить скасувати рішення Дарницького районного суду міста Києва від 08 листопада 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 квітня 2024 року, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Державним підприємством «Центр забезпечення» Управління справами Апарату Верховної Ради України порушено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що постанова Київського апеляційного суду від 10 квітня 2024 року (16 квітня 2024 року складено повний текст, 19 квітня 2024 року забезпечено надання загального доступу)не направлялася відповідачу, про неї підприємство дізналося з Єдиного державного реєстру судових рішень.   
Враховуючи вказані обставини та незначний пропуск строку на касаційне оскарження судових рішень, строк на касаційне оскарження на підставі частини третьої статті 390 ЦПК України підлягає поновленню.
Вивчивши касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки судові рішення у цій справі не підлягають касаційному оскарженню.
Згідно із статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм національного законодавства можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Касаційний перегляд справи вважається екстраординарним.
Обмеження доступу до Верховного Суду охоплюється загальновизнаною легітимною метою встановленого законодавством вартісного порогу для скарг, що подаються на розгляд суду касаційної інстанції, яка полягає в тому, щоб забезпечувати розгляд у Верховному Суді, з огляду на саму суть його функцій, лише справ необхідного рівня значущості.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України.
Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах (справах незначної складності) та справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти стабільності й визначеності у цивільних правовідносинах.
Конституційний Суд України у Рішенні від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 дійшов висновку, що припис пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, який встановлює один із «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис Кодексу також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності. Пункт2 частини третьої статті 389 Кодексу містить домірні засоби законодавчого внормування процесуальних відносин щодо відкриття касаційного провадження.
Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи та переоцінки доказів, яким було надано належну оцінку судами попередніх інстанцій.
Ціна позову у цій справі складає 89 395,13 грн (47 427,13 грн - заборгованість із заробітної плати, 10 248,00 грн - компенсація за невикористану відпустку,  31 720,00 грн - середній заробіток за весь час затримки), що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на час подання касаційної скарги (250 х 3 028 грн = 757 000 грн). Оспорювана заявником у касаційному порядку сума складає 58 675,13 грн.
В ухвалі Дарницького районного суду м. Києва від 22 вересня 2023 року про відкриття провадження у справі зазначено, що ця справа може бути віднесена до малозначних. Заперечень щодо цього заявником у касаційній скарзі не висловлено.
Враховуючи приписи пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, судові рішення у цій справі за загальним правилом не підлягають касаційному оскарженню. Норми процесуального закону, якими врегульовано процедуру доступу до суду касаційної інстанції, слід визнати такими, що відповідають критеріям правової визначеності та передбачуваності.
У касаційній скарзі державне підприємство «Центр забезпечення» Управління справами Апарату Верховної Ради України зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, -можливості передання заборгованості із заробітної плати працівника з одного підприємства на інше. Посилається також на те, що підприємство позбавлено можливості спростувати обставини, встановлені оскаржуваним судовими рішеннями, при розгляді інших справ. 
Верховний Суд, взявши до уваги ціну (89 395,13 грн)йпредмет позову, надану судами першої та апеляційної інстанцій оцінку наявним у матеріалах справи доказам і встановленим обставинам, а також оцінивши доводи касаційної скарги, вважає, що наведені заявником аргументи не свідчать про наявність підстав для перегляду у касаційному порядку судових рішень у цій справі.
Незгода заявника з встановленими судами обставинами та правовою оцінкою наявних у матеріалах справи доказів при вирішенні спору про стягнення заборгованості компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку не свідчить про фундаментальне значення вирішених у цій справі питань для формування єдиної правозастосовчої практики.
Доводи державного підприємства «Центр забезпечення» Управління справами Апарату Верховної Ради України з посиланням на підпункт б) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України про відсутність можливості спростувати обставини, встановлені оскаржуваними судовими рішеннями, при розгляді інших справ № 753/16964/23, № 753/16901/23, № 753/9817/23, № 753/11899/23, № 753/18615/23є безпідставними, оскільки ОСОБА_1 , який є позивачем у цій справі, не є учасником вказаних заявником справ. 
Отже, випадків, за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову,
що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб,підлягає касаційному оскарженню, у цій справі не встановлено Верховним Судом. 
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням наведеного, оскількидержавним підприємством «Центр забезпечення» Управління справами Апарату Верховної Ради України подано касаційну скаргу на судові рішення, що згідно з приписами ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити. 
Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною третьою статті 390, частиною першою, пунктом 1 частини другої               статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Клопотання державного підприємства «Центр забезпечення» Управління справами Апарату Верховної Ради України про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішеньзадовольнити.
Поновити державному підприємству «Центр забезпечення» Управління справами Апарату Верховної Ради України строк на касаційне оскарженнярішення Дарницького районного суду міста Києва від 08 листопада 2023 року та постанови Київського апеляційного суду від 10 квітня 2024 року.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою державного підприємства «Центр забезпечення» Управління справами Апарату Верховної Ради України на рішення Дарницького районного суду міста Києва              від 08 листопада 2023 року та постанову Київського апеляційного суду                      від 10 квітня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Центр забезпечення» Управління справами Апарату Верховної Ради України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - державне підприємство Міністерства оборони України «Київське управління механізації та будівництва», про стягнення заборгованості із заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку.
Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                           Є. В. Синельников
                                                                                                  О. М. Осіян
                                                                                                  В. В. Шипович