ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року	Львів	Справа № 380/15071/23 пров. № А/857/5649/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді                                                  Судової-Хомюк Н.М.,
суддів                                                                      Онишкевича Т.В., Сеника Р.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 січня 2024 року  у справі № 380/15071/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до  Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області  про визнання протиправними дій,

суддя (судді) в суді першої інстанції – Хома О.П., 
час ухвалення рішення – не зазначено, 
місце ухвалення рішення – м. Львів,
дата складання повного тексту рішення – не зазначено,

                                                В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) (в інтересах якого діє представник - адвокат Білан Петро Володимирович) звернувся в Львівський окружний адміністративний суд з позовом до Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області (далі також Рава-Руська міська рада, відповідач), в якому просить визнати протиправними дії Начальника відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області вчинені 22 березня 2023 року, щодо анулювання паспорту прив`язки тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності (відділення обміну валют) за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційним номер паспорту прив`язки: 04ТС-23; Дата видачі: 17 березня 2023 року.
Позов обґрунтовує тим, що дії відповідача, якими анульовано виданий ОСОБА_1 паспорт прив`язки тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності, є протиправними та такими, що порушують законні права та інтереси позивача як замовника вказаного паспорта прив`язки через те, що не містить конкретних підстав та переконливих мотивів його прийняття. Вказує, що анулювання паспорта прив`язки здійснюється шляхом прийняття уповноваженим органом відповідного наказу за наявності відповідних умов. Однак в даному випадку наказу про анулювання паспорту прив`язки немає взагалі. Паспорт прив`язки було анульовано записом Начальника відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Рава-Руської міської ради від 22.03.2023 про анулювання паспорту прив`язки тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності в Журналі реєстрації паспортів прив`язки тимчасових споруд. Зазначає, що такий запис не містить підстав та жодної інформації щодо причин анулювання паспорту прив`язки. Вважає, що вказаний запис лише фіксує певні обставини, не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, не породжує певних правових наслідків, його результати не мають обов`язкового характеру для позивача.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31 січня 2024 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга. Доводи апеляційної скарги апелянт обґрунтовує невірним застосуванням судом першої інстанції норми матеріального права, що привело до порушення в свою чергу норми процесуального права. Зазначає, що протиправність дій полягає у недотриманні начальником відділу архітектури та містобудування Рава-Руської міської ради загальних вимог, що ставляться до рішення посадової особи органу місцевого самоврядування. Вказує, що суд першої інстанції не врахував норм матеріального права та правових позицій Верховного Суду за результатом оцінки доказів, що долучені сторною позивача. Звертає увагу, що не було зазначено конкретної підстави для анулювання рішення про розміщення тимчасової споруди. 
Відповідачем до суду подано відзив на апеляційну скаргу. У відзиві зазначає, що під час розгляду заяви та поданих документів 20.03.2023 було виявлено недостовірні відомості у поданій документації та прийнято рішення про анулювання паспорта прив`язки. На схемі розміщення торгового павільйону М 1:200 були виявлені порушення пожежних норм розміщення ТС, а саме - відповідно до п. 1.14 Розділу ІІІ Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1417 від 30.12.2014, не дотримані пожежні розриви від існуючого житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , до проектованої ТС, а також на плані території земельної ділянки М 1:200 (топооснові) не були погоджені існуючі мережі, відсутня лінія регулювання забудови на кресленні. Звертає увагу, що посилання позивача що надання повного пакету документів можна розцінювати я підставу видачі паспорту прив`язки тимсамової споруди не є вірним, оскільки надання повного пакету документів не свідчить про достовірність даних, що місяться у заявлених документах. Вказує, що конкретною підставою для анулювання паспорта прив`язки тимчасової споруди за адресою: Львівська 3-А, від 17.03.2023 є надання недостовірних відомостей у документах, зазначених у пункті 2.6 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 № 244, під час підготовки паспорта прив`язки ТС. Вказує, що законодавством не визначено прийняття певного рішення щодо анулювання паспорту прив`язки ТС, тому запис в журналі є допустимим доказом про анулювання такого паспорта. Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, рішенням Виконавчого комітету Рава-Руської міської ради від 26.01.2023 №9   ОСОБА_1 надано дозвіл на розміщення тимчасової споруди та право на укладення договору на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності на умовах оренди для розміщення об`єктів соціально-культурного, торгівельного та іншого призначення.
ОСОБА_1 16.03.2023 звернувся із заявою на оформлення паспорту прив`язки тимчасової споруди за адресою: АДРЕСА_1 , до якої долучив копії особових документів; схему благоустрою М 1:200 (2 листи); схему розміщення торгового павільйону М 1:200 (2 листи); ескізи фасадів (2 листи), план території земельної ділянки М 1:200; План території земельної ділянки, погоджений головою, начальником відділу земельних відносин, Відділом містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Рава-Руської міської ради, в.о. начальника КП Б/У №2, ПАТ «Укртелеком».
ОСОБА_1 17.03.2023 видано паспорт прив`язки ТС для здійснення підприємницької діяльності (відділення обміну валют) за адресою: АДРЕСА_1 .
Під час розгляду заяви та поданих документів 20.03.2023 виявлено недостовірні відомості у поданій документації. Так, на схемі розміщення торгового павільйону М 1:200 були виявлені порушення пожежних норм розміщення ТС, зокрема відповідно до п. 1.14 Розділу ІІІ Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1417 від 30.12.2014., не дотримані пожежні розриви від існуючого житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 до проектованої ТС, а також на плані території земельної ділянки М 1:200 (топооснові) не були погоджені існуючі мережі, відсутня лінія регулювання забудови на кресленні.
Тому пакет документів був повернутий ОСОБА_1 в усній формі для доопрацювання.
Паспорт прив`язки тимчасової споруди за адресою: АДРЕСА_1 анульовано записом від 22.03.2023 в Журналі реєстрації паспортів прив`язки тимчасових споруд.
ОСОБА_1 10.04.2023 додав план території земельної ділянки М 1:200 (топооснова), на якій були вказані зауваження від начальника ПрАТ «ЛОЕ» ОСОБА_2 .
Документи позивача щодо погодження паспорту прив`язки тимчасової споруди були розглянуті відділом містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області та знову в усній формі повернуті на доопрацювання.
Актом обстеження стану земельної ділянки по АДРЕСА_1 від 17.05.2023 встановлено: на земельній ділянці встановлено тимчасову споруду, площею 6,6 м2; навколо тимчасової споруди облаштована бруківка площею 10 м2; через ділянку проходить провід повітряної ЛЕП; на ділянці розташовані: кілометровий знак, урна для сміття, вазон.
Представник позивача 16.05.2023 звернувся до відповідача з адвокатським запитом вих. №01/05.23 про надання інформації про стан розгляду питання погодження паспорту прив`язки тимчасової споруди.
Рава-Руська міська рада листом від 22.05.2023 №797/03.01-22 вих повідомила, що 22.03.2023 при повторному огляді поданих документів було виявлено недостовірні відомості та прийнято рішення про анулювання паспорта прив`язки.
Відповідач на повторне звернення з адвокатським запитом від 23.05.2023 листом від 30.05.2023 №835/03.01-22 вих повідомив, що ОСОБА_1 був повідомлений про анулювання паспорта прив`язки телефоном та був присутній при вилученні вказаного паспорта, оскільки приніс його особисто у відділ містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Рава-Руської міської ради.
До відповіді долучено: Титульні листи двох екземплярів паспорта прив`язки від 17.03.2023 – 2 стор.; Копія Журналу реєстрації паспортів прив`язки тимчасових споруд – 3 стор.; Копія акту обстеження земельної ділянки від 17 травня 2023 – 1 стор.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся в суд першої інстанції з позовом.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що паспорт прив`язки не є нормативно-правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії, оскільки не створює для відповідача будь-яких правових наслідків, а також не містить обов`язкового для нього припису. Суд першої інстанції зазначив, що пунктами 2.26, 2.28 та 2.29 Порядку№244 визначено підстави анулювання паспорту прив`язки тимчасової споруди, підстави для відновлення дії паспорта прив`язки тимчасової споруди, а також передбачено, що у разі закінчення строку дії, анулювання паспорта прив`язки тимчасової споруди, самовільного встановлення тимчасової споруди така тимчасова споруда підлягає демонтажу. Водночас Порядком № 244 не визначено форми, у якій уповноважений орган ухвалює рішення про анулювання паспорту прив’ язки тимчасової споруди, а також не урегульовано процедуру, за наслідками якої паспорт прив’ язки може бути анульовано. Суд першої інстанції дійшов висновку, що тимчасова споруда за адресою: АДРЕСА_1 , встановлена ОСОБА_1 з порушенням вимог чинного законодавства. Окрім цього, враховуючи дискреційне право відповідача на анулювання паспорту прив`язки шляхом здійснення відповідного запису в журнал реєстрації паспортів прив`язки тимчасових споруд, суд дійшов висновку, щодо правомірності дій відповідача у спірних правовідносинах.
Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.
Згідно із положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 №3038-VI встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів. (далі – Закон №3038-VI).
Об`єктами будівництва є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси та частини, лінійні об`єкти інженерно-транспортної інфраструктури (крім трубопроводів внутрішньогосподарських меліоративних систем).
Суб`єктами містобудування є органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи (частина друга статті 4).
Відповідно до частини першої статті 6 Закону №3038-VI управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, органами державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.
Відповідно до статті 16 Закону №3038-VI планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження комплексних планів просторового розвитку територій територіальних громад, генеральних планів населених пунктів і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.
Містобудівна документація на місцевому рівні розробляється з урахуванням відомостей Державного земельного кадастру на актуалізованій картографічній основі у цифровій формі в державній системі координат у формі електронних документів, що містять базові і тематичні геопросторові дані.
Згідно із частиною другою статті 28 №3038-VI тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - це одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.
Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.
Положеннями частини четвертої статті 28 Закону №3038-VI визначено, що розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.
Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 №244 затверджено Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності (далі - Порядок № 244).
Відповідно до пунктів 2.1, 2.2. Порядку №244 підставою для розміщення ТС є паспорт прив`язки ТС. Замовник, який має намір встановити ТС, звертається до відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або районної державної адміністрації із відповідною заявою у довільній формі про можливість розміщення ТС.
Відповідно до пункту 2.16 Порядку №244 паспорт прив`язки ТС підлягає реєстрації в журналі реєстрації паспортів прив`язки або електронному журналі органом, який його видав, з подальшим внесенням інформації про ТС до містобудівного кадастру.
Відповідно до пунктів 2.10., 2.12., 2.24., 2.25 Порядку № 244, паспорт прив’ язки ТС оформлюється органом з питань містобудування та архітектури за формою, наведеною в додатку 1 до цього Порядку, та підписується керівником (заступником керівника) відповідного органу з питань містобудування та архітектури виконавчого органу міської ради. Паспорт прив’ язки виготовляється у двох примірниках. Один примірник зберігається у замовника ТС, другий - у відповідному органі з питань містобудування та архітектури. Паспорт прив’ язки підписується керівником (заступником керівника) відповідного органу з питань містобудування та архітектури виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації.
Відповідно до пункту 2.26 Порядку №244 дія паспорта прив`язки ТС анулюється за таких умов: недотримання вимог паспорта прив`язки ТС при її встановленні; невстановлення ТС протягом 6 місяців з дати отримання паспорта прив`язки ТС; надання недостовірних відомостей у документах, зазначених у   пункті 2.6   цього Порядку, під час підготовки паспорта прив`язки ТС.
Із матеріалів справи слідує, що рішенням виконавчого комітету Рава-Руської міської ради № 9 від 26.01.2023 «Про надання дозволу на розміщення тимчасової споруди по вул. Львівська, 3-А у м. Рава-Руська» було надано дозвіл ОСОБА_3 на розміщення тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності (відділення обміну валют) на земельній ділянці площею до 15 м2, на АДРЕСА_1 , (кадастровий номер 4622710400:01:04:0083).
22.03.2023 в Журнал реєстрації паспортів прив’ язки тимчасових споруд було внесено запис про анулювання паспорту прив`язки, оскільки при повторному огляді поданих документів було виявлено недостовірні відомості, а саме на схемі розміщення торгового павільйону М 1:200 були виявлені порушення пожежних норм розміщення ТС, а саме не дотримані пожежні розриви від існуючого житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 до проектованої ТС, а на плані території земельної ділянки М 1:200 (топооснові) не були погоджені існуючі мережі, відсутня лінія регулювання забудови на кресленні.
Лише 10.04.2023 на плані території земельної ділянки М 1:200 (топооснові) був зроблений запис начальником ПрАТ «ЛОЕ», що на даній ділянці відсутні ЛЕП і КЛ ПрАТ «Львівобленерго», що підтверджує факт подання недостовірних даних Позивачем, адже паспорт прив`язки було анульовано 22.03.2023. Немає дат погодження іншими особами.
Актом обстеження земельної ділянки від 17 травня 2023 року стосовно спірної тимчасової споруди, було виявлено, що має місце самовільне захоплення земельної ділянки Рава-Руської міської територіальної громади, оскільки тимчасова споруда торговельного призначення ОСОБА_1 встановлена без жодних дозвільних документів поза земельною ділянкою з кадастровим номером 4622710400:01:014:0083.
Рішенням 34 сесії Рава-Руської міської ради 8 демократичного скликання № 73 від 23 червня 2023 року «Про скасування рішення виконавчого комітету №9 від 26.01.2023 «Про надання дозволу на розміщення тимчасової споруди по АДРЕСА_1 »
рішення виконавчого комітету Рава-Руської міської ради № 9 від 26 січня 2023 року було скасовано. 
Колегія суддів звертає увагу, що Верховний Суд у постанові від 13 серпня 2020 року у справі № 335/12419/16-а(2-а/335/457/2016) дійшов висновку, що достатньою підставою для анулювання паспорту прив`язки тимчасової споруди є, зокрема, виявлення відхилення фактично розміщеної тимчасової споруди від вимог щодо розміру, конфігурації та інших вимог, визначених у паспорті прив`язки.
Даний висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом в подібних правовідносинах, зокрема, у постанові від 27 березня 2018 року у справі № 712/16025/13-а.
Враховуючи вищенаведе, колегія суддів робить висновок, що відповідачем було правомірно анульовано паспорт прив`язки тимчасової споруди, оскільки документи, що було долучено до заяви на оформлення паспорту прив`язки тимчасової споруди позивачем містять недостовірні дані – що відповідає одній з умов анулювання паспорта прив`язки тимчасової споруди відповідно до пункту 2.26 Порядку №244.
Щодо посилання скаржника на недотримання начальником відділу архітектури та містобудування Рава-Руської міської ради загальних вимог, що ставляться до рішення посадової особи органу місцевого самоврядування колегія суддів зазначає наступне.
Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності (далі - Порядок № 244) не передбачає процедури анулювання паспорту прив`язки тимчасової споруди, а тому згідно з пунтами 2.2-2.7, 2.10, 2.12, 2.27 Порядку №244 повноваження з оформлення та анулювання паспортів прив`язки тимчасових споруд належать саме органу з питань містобудування та архітектури виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації.
В контексті наведених обставин, в розумінні адміністративного процесу індивідуальний акт - це акт (рішення) суб’ єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який (яке) стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (пункт 19 частини першої статті 4 КАС України).
Індивідуально-правові акти як результати правозастосування адресовані конкретним особам, тобто є формально обов`язковими для персоніфікованих (чітко визначених) суб’ єктів; містять індивідуальні приписи, в яких зафіксовані суб`єктивні права та/чи обов`язки адресатів цих актів; розраховані на врегулювання лише конкретної життєвої ситуації, а тому їх юридична чинність (формальна обов`язковість) вичерпується одноразовою реалізацією. Крім того, такі акти не можуть мати зворотної дії в часі, а свій зовнішній прояв можуть отримувати не лише в письмовій (документальній), але й в усній (вербальній) або ж фізично-діяльнісній (конклюдентній) формах.
Таким чином, паспорт прив`язки не є нормативно-правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії, оскільки не створює для відповідача будь-яких правових наслідків, а також не містить обов`язкового для нього припису. Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 12.12.2018 у справі № 283/1721/15-а.
Колегія суддів звертає увагу, що Законом України «Про місцеве самоврядування в України», Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядком №244 не визначено вимоги до форми рішення, яким може бути анульовано паспорт прив`язки. 
Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискерційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з декількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає кращим за даних обставин.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерела права.

Так, у рішенні від 10 лютого 2010 у справі «Серявін та інші проти України» ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 09 грудня 1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland) від 01 липня 2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland) від 27 вересня 2001).
Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

                                         П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 січня 2024 року  у справі № 380/15071/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Н. М. Судова-Хомюк 	
судді	 	Т. В. Онишкевич 	
 	 	Р. П. Сеник  	
Повне судове рішення складено  29.05.24