Справа № 157/872/23  Провадження №33/802/339/24 	Головуючий у 1 інстанції:Гамула Б. С. 	
	Доповідач: Денісов  В. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2024 року                                                                 місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Колєсніка Б.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника на постанову судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 01 квітня 2024 року щодо ОСОБА_1 ,
В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік, 
Також стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 гривень 60 копійок судового збору.
ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 29 квітня 2023 року в 0 год 37 хв на автодорозі між селами Житнівка та Боровне Камінь-Каширського району Волинської області, керував трактором марки «Т-25», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд  ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager 6820, результат якого становив 1,53‰. 
В поданій апеляційній скарзі захисник вважає постанову судді незаконною. Посилається на те, що у поліцейських не було підстав зупиняти транспортний засіб ОСОБА_1 .. Зазначає, що огляд в лікарні був розпочатий лише через 2 год. 3 хв. після виявлення поліцейським підстав для проведення огляду на стан сп`яніння, а завершився через 2 год. 18 хв.. Крім того, вказує, що місцевий суд проігнорував клопотання захисника про відкладення справи, а ОСОБА_1 був відсутній в Україні та не був повідомлений про дату та час розгляду справи. Просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримували апеляційну скаргу і просили скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав. 
Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Положеннями ст.280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , дотримався.
Вина  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.
Так, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №230890 від 29 квітня 2023 року, з яким ОСОБА_1 був ознайомлений та посвідчив власним підписом (а.с.1), чеком приладу Alcotest Drager 6820, згідно якого в ОСОБА_1 виявлено алкогольне сп`яніння 1,53‰ (а.с.3), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначені ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , а саме: різкий запах алкоголю із ротової порожнини, порушення координації рухів, почервоніння очей. Результат тесту – 1,53‰ (а.с.4), протоколом про адміністративне затримання АЗ №004098 від 29 квітня 2023 року (а.с.5), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29 квітня 2023 року (а.с.6), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №63 від 29 квітня 2023 року (а.с.7), відеозаписом з реєстратора поліцейського, з яких вбачається, що ОСОБА_1 керував трактором і при цьому перебував у стані алкогольного сп`яніння та що показник технічного засобу «Драгер Алкотест 6820» становить 1,53‰ (а.с.11), а також іншими матеріалами справи.
Пункт 1.3 ПДР передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
А п.2.9 «а» ПДР забороняє водію керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, настає за ч.1 ст.130 КУпАП.
Процедура проведення огляду на визначення в особи стану алкогольного сп`яніння в цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів, які регламентують це питання.
Так, відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
А тому, оскільки у водія  ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, що вказані в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних приладів, а саме: різкий запах алкоголю із ротової порожнини, порушення координації рухів, почервоніння обличчя, працівник поліції мав право запропонувати водію пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан сп`яніння.
В той час, відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Таким чином, під час проходження проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, або такий огляд проводиться у присутності двох свідків
Згідно з ч.3 цієї статті КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відеозаписи, які містяться у матеріалах справи та перегляд їх змісту вказують на те, що огляд  ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений належним чином.
Про застосування нагрудних бодікамер, а також про долучення до матеріалів справи відеозапису, вказано у протоколі про адміністративне правопорушення.
Не заслуговують на увагу доводи захисника про те, що у поліцейських не було підстав зупиняти транспортний засіб ОСОБА_1 , оскільки вони ніяким чином не впливають на висновок про керування транспортним засобом ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, тобто порушення вимог п.2.9 (а) ПДР.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Доводи сторони захисту про те, що огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проведено в медичному закладі через 2 години 3 хвилини з часу його виявлення, є слушними, однак не є підставою для висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, з огляду на таке. 
Як вбачається з відеозапису з бодікамер працівників поліції, така тривалість обумовлена перш за все поведінкою самого ОСОБА_1 , який після зупинки транспортного засобу, затягував час, шляхом вмовлянь працівників поліції не притягувати його до відповідальності (а.с.11).
Крім того, відповідно до п.9 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Таким чином, законодавець встановив двох годинний інтервал доставки водія з час його виявлення до медичного закладу, для огляду на стан сп`яніння, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, тобто неможливості уникнути адміністративної відповідальності, шляхом витверезіння за двох годинний період.
Крім того, як зазначив місцевий суд, що з висновку експерта №37/697 від 20 липня 2023 року встановлено, що при проведенні судово-токсикологічного дослідження газохроматографічним методом крові ОСОБА_1 , виявлений етиловий спирт у кількості – 1,6 ‰ (проміле). Також, у висновку вказано: якщо концентрація етилового спирту в крові становить 1,6 ‰ (проміле), то слід вважати, що на момент медичного обстеження 29.04.2023 року в 02 год 55 хв у приміщенні КНП «Камінь-Каширська центральна районна лікарня» ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння середнього ступеня.
Також, перевіряючи доводи апелянта про недотримання судом першої інстанції права на справедливий суд та захист апеляційний суд вважає, що вони є необґрунтованими.
Статтею 278 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.
Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та захисник неодноразово викликались до суду, судові засідання неодноразово відкладались з ініціативи сторони захисту, дата останнього засідання була погоджена із захисником.
На переконання апеляційного суду, судом першої інстанції вживалися усі необхідні та достатні заходи для забезпечення процесуальних прав особи, яка притягається до відповідальності, зокрема ОСОБА_1 та захисник повідомлявся про час та місце розгляду справи, справа неодноразово відкладалася за клопотаннями сторони захисту, було задоволено клопотання про судово-медичну експертизу, а тому сам по собі факт розгляду справи за відсутності останнього не може прямо вказувати про порушення судом його права на захист.
При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріали даної справи надійшли до місцевого суду 03 травня 2023 року (а.с.12).
Справа розглянута – 01 квітня 2024 (а.с.98).
Отже розгляд даної справи тривав 11 місяців. 
В даному випадку варто відмітити, що розгляд справи неодноразово відкладався за клопотаннями сторони захисту (а.с.20, 74, 76, 78, 81, 84, 87, 90, 94), тобто 9 разів розгляд справи відкладався за клопотаннями сторони захисту. 
Як убачається із журналів судових засідань ОСОБА_1 за 11 місяців перебування справи в провадженні місцевого суду, жодного разу не з`явився в судове засідання (а.с.25, 45, 57, 92, 96-97).
За таких обставин доводи апеляційної скарги про порушення права на захист ОСОБА_1 у зв`язку із розглядом справи за його відсутності є безпідставними та не можуть в даному випадку слугувати безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови судді та закриття провадження у справі. 
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що в даному випадку ОСОБА_1 не був позбавлений передбаченого законодавством права на захист та суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про можливість розгляду справи за його відсутності.
Інші доводи апеляційної скарги не беруться апеляційним судом до уваги, оскільки належним чином не спростовують сукупності доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у провину, та не можуть бути безумовними підставами для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у даній справі.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.
Проаналізувавши зібрані та наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, вважаю, що винність  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи. 
При накладенні адміністративного стягнення, суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та обґрунтовано застосував безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Підстав для скасування оскаржуваної постанови судді та закриття провадження у даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.
На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника Колєсніка Б.В. – залишити без задоволення, а постанову судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 01 квітня 2024 року щодо  ОСОБА_1  – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Волинського апеляційного суду                 В.П. Денісов