ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1105/24 Справа № 204/104/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Дубіжанська Т. О. Суддя у 2-й інстанції - Піскун  О. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

26 квітня 2024 року                                                        м. Дніпро
       Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Боровенського Руслана Юрійовича на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно 
ОСОБА_1 , яка народилась  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою:  АДРЕСА_1 , 
у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі — КУпАП), 
       за участю:
       захисника Боровенського Р. Ю.
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності ОСОБА_1 
ВСТАНОВИЛА:
        Зміст оскарженого судового рішення. 
Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Згідно з постановою суду першої інстанції, 18 листопада 2023 року о 16 год. 56 хв. у м. Дніпро, на вул. Космічна, буд. 32, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Ford Siera, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком КП «ДБКЛПД «ДОР» № 5881 від 29 листопада 2023 року. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
       Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала. 
       В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду скасувати та закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
       В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою. Також захисником зазначено, що після отримання повного тексту судового рішення ним будуть подані вмотивовані доповнення до апеляційної скарги.
       В доповненнях до апеляційної скарги захисник зазначає, на істотні порушення норм процесуального закону під час складання протоколу, оскільки огляд ОСОБА_1 проведено 18.11.2023, а протокол про адміністративне правопорушення складено 21.12.2023, тобто з порушення строку та без участі ОСОБА_1 , свідків та нездійснення відеофіксації. Вважає, що такими неправомірними діями співробітників поліції порушено право на захист ОСОБА_1 , так як їй не роз`яснено права та обов`язки, не вручено копію протоколу. Зазначає, що ОСОБА_1 в порушення вимог Інструкції не була відсторонена від керування, транспортним засобом, автомобіль не був переданий іншій уповноваженій особі, що викликає сумнів у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів. 
       Також вказує на те, що в матеріалах справи не міститься доказів щодо законної зупинки транспортного засобу, та порушення водієм ОСОБА_1 ПДР, у зв`язку з чим співробітниками поліції була висунута незаконна вимога щодо проходження огляду на стан сп`яніння.
       Позиції учасників апеляційного процесу.        
       Захисник та особа, яка притягається до адміністративної відповідальності в судовому засіданні кожен окремо підтримали апеляційну скаргу захисника і з підстав, викладених у скарзі просили її задовольнити. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не заперечувала подій, що відбувалися 18 листопада 2023 року, вказала, що пройшла огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, задля проведення лабораторних досліджень в неї було відібрано біологічні зразки: кров та сеча. Також, ОСОБА_1 повідомила, що напередодні 17 листопада 2023 року вживала алкогольні напої, та в день події приймала лікарську настойку, яка виготовлена на спиртовій основі, однак не очікувала, що результати лабораторних досліджень покажуть позитивний результат. 
       Мотиви апеляційного суду.
       Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги захисника, які зводяться до порушення порядку огляду водія на стан сп`яніння апеляційний суд доходить наступних висновків. 
Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Апеляційний суд вважає, що вищезазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі, а викладений в постанові висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи. 
Приймаючи рішення про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що його вина підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №555822 від 21.12.2023 складеним уповноваженою особою, з дотриманням вимог статей 254 - 256 КУпАП, в якому зафіксовано, що водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння згідно висновку №5881 від 29.11.2023 (а. с. 4); рапортом співробітника поліції ОСОБА_2 , який зазначив, що 18.11.2023 водій транспортного засобу Ford Siera, номерний знак НОМЕР_1 був зупинений через порушення ПДР, а саме перетин подвійної суцільної смуги, під час спілкування у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, через що було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки автомобіля або в медичному закладі. Так, ОСОБА_1 погодилась пройти огляд в медичному закладі куди була доставлена, та згідно з результатом висновку №5881 від 29.11.2023 остання перебувала в стані алкогольного сп`яніння. 
Крім того, відеозаписом з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції зафіксовані події, які стались 18 листопада 2023 року, а саме час і місце зупинки транспортного засобу за порушення ПДР. Після того, як поліцейські виявили у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а саме порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням газоаналізатору“Drager Alcotest” на місці зупинки транспортного засобу, або у медичному закладі. Так, ОСОБА_1 добровільно погодилась пройти огляд в медичному закладі, куди відповідно була доставлена у супроводі співробітників поліції, протягом двох годин. 
Зазначені вище докази, є належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП, а з огляду на їх узгодженість, і достатніми для встановлення необхідних фактичних обставин справи та належного її розгляду. 
       Також апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_1 не заперечуються фактичні обставини події 18 листопада 2023 року, а також проходження нею огляду на стан сп`яніння в медичному закладі та вживання напередодні алкогольних напоїв та спиртової настойки, а апеляційні доводи зводяться до формального спростування окремих доказів по справі, з метою уникнення від адміністративної відповідальності. 
       Доводи захисника щодо істотних порушень норм процесуального права, через те, що співробітниками поліції протокол складено не 18.11.2023 в день події та огляду ОСОБА_1 , а 21.12.2023, є необґрунтованими, з огляду на наступне.
       Як видно з наданих матеріалів ОСОБА_1 18.11.2023 пройшла огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, крім того остання під час апеляційного розгляду не заперечувала, що пройшла огляд в медичному закладі та в неї для проведення лабораторних досліджень були відібрані біологічні зразки крові та сечі. Так, висновок щодо результатів огляду було складено та заповнено 29.11.2023 (а. с. 4) та направлено відповідно до Департаменту патрульної поліції УПП в Дніпропетровській області. 
05 грудня 2023 року після отримання висновку щодо щодо результатів медичного огляду, начальником Департаменту УПП в Дніпропетровській області за місце проживання ОСОБА_1 було направлено виклик-повідомлення для складання протоколу про адміністративне правопорушення на 21 грудня 2023 року (а. с. 5). 
       З огляду на те, що що висновок, яким підтверджено перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, був виготовлений лише 29.11.2023 року, та з урахуванням часу, необхідного для направлення висновку до Департаменту патрульної поліції, та повідомлення ОСОБА_1 , складання протоколу про адміністративне правопорушення через певний проміжок часу, в даному випадку, є цілком виправданим та відповідає положенням ч. 2 ст. 254 КУпАП та саме по собі не спростовує факту перебування особи в стані алкогольного сп`яніння. 
       Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №555822 міститься підпис ОСОБА_1 та в графі пояснень зазначено, що вони будуть надані в суді. 
        Згідно рапорту співробітника поліції та відеозапису, що міститься в матеріалах справи, водій транспортного засобу Ford Siera, номерний знак НОМЕР_1 був зупинений через порушення ПДР, а саме перетин подвійної суцільної смуги, сама ОСОБА_1 на відео не заперечувала факту порушення ПДР. 
        Твердження апелянта про відсутність передбачених законом підстав для зупинки поліцейськими транспортного засобу не можуть бути визнані обґрунтованими у зв`язку із вищенаведеним, а також зважаючи на те, що апеляційні доводи у цій частині не спростовують правильності висновків суду та не нівелюють порушення водієм вимог п. 2.9 “а” ПДР, а отже не звільняють останнього від відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відтак, будь-яких порушень вимог ст. 266 КУпАП апеляційним судом, як і судом першої інстанції, які були б підставою для визнання результатів огляду недійсними, не встановлено.
Відповідно до п. 2.9 “а” ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За порушення цього обов`язку для водія настає адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.
       Диспозиція вказаної статті окреслює обставини, які підлягають доведенню в межах справи про адміністративне правопорушення і в даній справі такі обставини доведені матеріалами справи та поясненнями на місці події самої ОСОБА_1 тому будь-яких сумнівів у правильності та обґрунтованості висновку суду першої інстанції немає.
       Аналізуючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає їх непереконливими з огляду на те, що вони головною мірою мають формальний характер, а в решті полягають у переоцінці окремих доказів на користь сторони захисту, з наданням їм оцінки, яка не відповідає їх дійсному змісту та не узгоджується з іншими доказами, а також в акцентуванні уваги на другорядних обставинах, що не мають істотного значення і не спростовують винуватості ОСОБА_1 в інкримінованому адміністративному правопорушенні.
       Апеляційні доводи щодо порушення права на захист є неспроможними, оскільки ОСОБА_1 було направлено повідомлення — виклик для складання протоколу про адміністративне правопорушення, крім того, в протоколі міститься її підпис без зауважень, також остання в суді першої інстанції неодноразово знайомилась з матерілами справи та скористалась послугами захисника. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, щодо обмеження сторони захисту їх процесуальних прав. 
       Доводи апелянта на відсутність у матеріалах справи доказів відсторонення водія від керування автомобілем не спростовують правильності оскаржуваної постанови, оскільки стосуються не підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП як таких, а додаткових дій забезпечувального характеру, які підлягали вжиттю співробітниками поліції у зв`язку із виявленням адміністративного правопорушення. 
       Під час апеляційного перегляду не встановлено порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
       З огляду на викладене вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції – залишити без змін.

       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -
ПОСТАНОВИВ:
       Апеляційну скаргу захисника  ОСОБА_3  залишити без задоволення.
Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2024 року  у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.
       Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                О. П. Піскун