Справа №949/573/24 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

       19 квітня 2024 року                                                         м. Дубровиця

       Суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Отупор К.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого в             АДРЕСА_1 . 
за ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

в с т а н о в и в:

       Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №549186 від 14 березня 2024 року ОСОБА_1 14 березня 2024 року о 16 год. 23 хв. в с. Підлісне по вул. Володимирецька керував транспортним засобом марки Honda Pai, без н/з, будучи особою, стосовно якої встановлені тимчасові обмеження у праві керування транспортними засобами постановою державного виконавця Кузло Л.В. Дубровицького РВ ДВС Західного міжрегіонального управління МЮ України (м.Львів) від 13 березня 2020 року ВП №41962528, за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 126 КУпАП.
При складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 від дачі пояснень відмовився.
       У судове засідання  ОСОБА_1 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Клопотань про відкладення розгляду справи від  ОСОБА_1 не надходило.
       Зі змісту ч. 2 ст. 268 КУпАП вбачається, що у випадку, коли є дані про своєчасне сповіщення особи про місце і час розгляду справи і якщо від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, справу може бути розглянуто у її відсутності.
       Разом з тим, ст. 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ст. 126 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
       Так, оскільки у відповідності до положень ст. 268 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 126 КУпАП не є обов`язковою, тому, враховуючи наведені положення, вважаю за можливе розглянути справу за наявними доказами за відсутності  ОСОБА_1 , який не виявив бажання прибути до суду для розгляду справи відносно нього.
       Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та з`ясувавши повно, всебічно, об`єктивно усі обставини справи, приходжу до наступного висновку.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
У відповідності до ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Згідно п. 1.3. Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).
За ч. 3 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Згідно ст. 15 Закону України "Про дорожній рух" забороняється керування транспортними засобами особами, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Відповідно до п. 2 ч. 9 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.
Відповідно до постанови державного виконавця Дубровицького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кузло Л.В. про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 13 березня 2020 року слідує, що на виконанні у Відділі ДВС перебуває виконавче провадження №41962528, відкрите на підставі виконавчого листа №560/879/13-ц, виданого 04 лютого 2014 року Дубровицьким районним судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 04 червня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. 
З даної постанови вбачається, що станом на 01 березня 2020 року заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів становить 34846,31 грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, у зв`язку із чим, державний виконавець прийняв рішення про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Отже, на підтвердження вищевказаних обставин, судом було оглянуто відеозапис, який доданий до протоколу про адміністративне правопорушення. 
З вказаного відеозапису вбачається, що 14 березня 2024 року о 16 год. 23 хв., поліцейськими зафіксовано рух транспортного засобу, а саме скутера марки Honda Pai, без н/з.
Вимога поліцейських зупинити вказаний вказаний транспортний засіб водієм виконана не була, у зв`язку з чим даний транспортний засіб був зупинений шляхом переслідування на службовому автомобілі. 
У процесі спілкування з поліцейськими, ОСОБА_1 вів себе некоректно, водночас зневажливо відносився до працівників поліції застосовуючи нецензурні слова.
До того ж, на відео зафіксовано факт роз`яснення поліцейським ОСОБА_1 його прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.
При цьому, поліцейським було встановлено, що відносно ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами у зв`язку з несплатою аліментів. 
Таким чином, оцінюючи подані до суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що з боку ОСОБА_1 було допущено порушення ст.ст. 15, 16 Закону України "Про дорожній рух", відповідно до змісту яких забороняється керування транспортними засобами особами, до яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, а також у стані алкогольного сп`яніння.
За змістом ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Разом з тим, суд також звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не подав до суду доказів, на підтвердження тих обставин, що вказана вище заборгованість була ним погашена, що, у свою чергу, могло б свідчити про відсутність правових підстав для притягнення водія до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративний правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.
Разом з тим, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).
Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №549186 від 14 березня 2024 року, постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом ВП №41962528 від 13 березня 2020 року, а також відеозаписом.
Зважаючи на вказане, вважаю, що відомості у протоколі про адміністративне правопорушення є достовірними та допустимими доказами.
За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, а тому є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 24 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
На підставі ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність
Відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП, обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено. 
Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також з метою його виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, буде доречним застосувати, щодо нього стягнення у межах санкції ч. 3 ст. 126 КУпАП, а саме у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки таке стягнення досягне мети його застосування. 
       Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.
Матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення, у розмірі, який діяв на момент вчинення адміністративних правопорушень.
       Керуючись ст.ст. 40-1, 284, 287, 294, 308 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

        ОСОБА_1 а за ч. 3 ст. 126 КУпАП притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три місяці.
Стягнути з ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП:  НОМЕР_1 , судовий збір у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) на користь держави в особі Державної судової адміністрації України:
       отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; 
       код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; 
       банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); 
       рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001; 
       код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького 
       районного суду:                                                Отупор К.М.