Справа № 450/725/23                                Головуючий у 1 інстанції: Ференц О.І. 
Провадження № 22-ц/811/3690/23                Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М. 
Провадження № 22-ц/811/3689/23 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

       20 травня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді: Ванівського О.М.
суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,
секретаря: Цьони С.Ю.,
з участю: представника апелянта ОСОБА_1 , позивача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4  на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 06 листопада 2023 року та на додаткове рішення Городоцького районного суду Львівської області від 30 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

                                ВСТАНОВИВ:

       В лютому 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння.
       В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що ОСОБА_2 є власником автомобіля марки «Volkswagen Passat», ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 . В жовтні 2021 за попередньою усною домовленістю ОСОБА_2 передав ОСОБА_4 вищевказаний автомобіль, за який остання зобов`язувалася сплатити 5500 доларів США, що еквівалентно 146685 грн., а позивач зобов`язався вчинити на її ім`я та ім`я її чоловіка довіреність на право користування автомобілем. 05.10.2021 позивач видав довіреність відповідачці та її чоловіку ОСОБА_5 , посвідчену приватним нотаріусом Сосновською О.Я., на право бути представником з питань продажу, здачі в оренду, найм, позичку за ціну і на умовах на їх розсуд автомобіля марки «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_2 , а також на період дії цієї довіреності керувати ним. Також позивач передав відповідачці свідоцтво про реєстрації цього т/з серії НОМЕР_3 , видане ТСЦ 4643, для можливості керування автомобілем. Слобода К. в цей же день передала йому 26670 грн. (1000 $), решту суми зобов`язалася сплачувати щомісячними платежами по 250 $, однак допустила невиконання зобов`язання, кошти позивачу не доплатила, у зв`язку з чим за заявою позивача видана ним довіреність була анульована 17.05.2022.
       В серпні 2022 ОСОБА_2 досяг нової домовленості з відповідачкою, остання 04.08.2022 передала позивачу гроші в сумі 18280 грн. в рахунок оплати за автомобіль, решту суми в 101735 грн. зобов`язалася сплатити до 05.09.2022. В свою чергу ОСОБА_2 04.08.2022 видав довіреність ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , посвідчену приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Сосновською О.Я., на право бути представником з питань продажу, здачі в оренду, найм, позичку за ціною і на умовах на їх розсуд автомобіля марки «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_2 , з правом керування цим т/з на період дії цієї довіреності. Вказана довіреність була видана на строк до 05.09.2022. Сторони домовилися після повного розрахунку за автомобіль прибути у Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Львівській області для здійснення державної реєстрації вказаного автомобіля на ОСОБА_4 .. Однак станом на момент подачі позову ОСОБА_4 решту грошових коштів в сумі 101735 грн. позивачу не сплатила, на неодноразові звернення про передачу коштів не реагує, на телефонні дзвінки не відповідає, також відмовляється повернути належний позивачу автомобіль. ОСОБА_2 договору купівлі-продажу автомобіля марки «Volkswagen Passat», ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , з ОСОБА_4 не укладав, а відтак такий вибув з його володіння поза його волею. Оскільки строк дії довіреності, виданої на ім`я відповідачки та її чоловіка на право користування автомобілем, закінчився, у відповідачки відсутні підстави для володіння і користування таким транспортним засобом. ОСОБА_4 продовжує незаконно утримувати належний позивачу т/з, про що свідчить відкриття протягом жовтня-грудня 2022 відносно позивача восьми виконавчих проваджень у зв`язку з несплатою штрафів за порушення ПДР, що пов”язано з тим, що саме він залишається власником вказаного т/з і на нього покладається адміністративна відповідальність за порушення, зафіксовані в автоматичному режимі.
       Просив суд витребувати з незаконного володіння ОСОБА_4 транспортний засіб – автомобіль марки «Volkswagen Passat», ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видане ТСЦ 4643, та повернути їх у власність ОСОБА_2 ..
       Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 06 листопада 2023 року позов задоволено.
       Витребувано на користь ОСОБА_2 із володіння ОСОБА_4 автомобіль марки «Volkswagen Passat», 2003 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , та Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видане ТСЦ 4643.
       Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 1466 (одну тисячу чотириста шістдесят шість) грн. 85 коп. сплаченого судового збору.
       Додатковим рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 30 листопада 2023 року 
       Заяву представників позивача ОСОБА_2 – адвокатів Ставрук Наталії Зіновіївни, ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі № 450/725/23 за позовною заявою  ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння задоволено.
       Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 18000 (вісімнадцять тисяч) грн. витрат на професійну правничу допомогу.
       Рішення суду та додаткове рішення суду оскаржила ОСОБА_4 , подавши апеляційну скаргу.
       Не погоджується з рішеннями суду, вважає їх необґрунтованими та незаконними.
       Зазначає, що суд безпідставно встановив, що у відзиві відповідачка визнала, що за умовами укладеного договору автомобіль був переданий їй.
       Так, ОСОБА_4 відзиву не подавала, відзив оформлений та підписаний представником відповідачки, та в ньому зазначено, що сторони дійшли згоди про те, що відповідач приймає автомобіль за ціною 146 685 грн. Однак, дана домовленість аж ніяк не може бути доказом утримання ОСОБА_4 спірного автомобіля.
       Також на думку апелянта, суд незаконно встановив факт знаходження спірного автомобіля за місцем реєстрації відповідачки.
       Вважає, що договір доручення купівлі-продажу автомобіля є нікчемним в силу ст. 215 ЦК України, відтак не створює юридичних наслідків, крім тих, які пов`язані з його недійсністю.
       Додаткове рішення суду також вважає незаконним, оскільки основне рішення прийнято з порушеннями зазначеним вище.
       Просить рішення суду та додаткове рішення скасувати та постановити нове судове рішення, яким в позові відмовити.
       Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника апелянта ОСОБА_1  на підтримання доводів апеляційної скарги, позивача ОСОБА_2  та його представника ОСОБА_3 на її заперечення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.        
Згідно ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
       Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.
       Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
       Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції взяв до уваги те, що згідно укладеного між сторонами Договору доручення купівлі-продажу автомобіля від 04.08.2022 право власності у покупця мало виникнути після повного розрахунку за автомобіль до 05.09.2022 після державної реєстрації в регіональному СЦ МВС у Львівській області, однак умови договору ОСОБА_4 виконані не були, строк дії довіреності на право керування спірним транспортним засобом закінчився 05.09.2022 і позивачем як власником автомобіля не продовжувався, станом на момент звернення до суду із даним позовом і до сьогодні ОСОБА_4 утримує належний позивачу транспортний засіб без достатньої правової підстави, що дає підстави для його витребування в користь позивача як законного власника такого.
       Колегія суддів погоджується з таким висновком суду зважаючи на наступне.
       Встановлено, що  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є власником автомобіля марки «Volkswagen Passat», 2003 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.11-14).
       05 жовтня 2021 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 26670 грн. в рахунок продажу належного йому автомобіля «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_2 , в розстрочку. За домовленістю сторін вартість т/з 146685 грн. (5500 $), платежі будуть здійснюватися щомісячно не пізніше 5-го числа в сумі 250 $ (6667 грн.), техпаспорт СХА № 801153 05.10.2021 передав (а.с.18).
       05 жовтня 2021 року ОСОБА_2 видав довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Сосновською О.Я. та зареєстровану в реєстрі за № 2748, якою уповноважив ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , бути його представником з питань продажу, здачі в оренду, найм, позичку за ціну і на умовах на їх розсуд належного йому на праві власності автомобіля марки «Volkswagen Passat», 2003 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , а також на період дії цієї довіреності керувати цим транспортним засобом на території України, а також за її межами. Термін дії довіреності два роки до 05.10.2023 (а.с.16-17).
       Згідно Витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей № 47385457 від 17.05.2022 довіреність № 2748 від 05.10.2021 анульована (а.с.19).
       04 серпня 2022 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 18280 грн. (а.с.23).
       04 серпня 2022 року між сторонами у справі було укладено Договір доручення купівлі-продажу автомобіля, за умовами якого ОСОБА_2 передав у власність, а  ОСОБА_4  прийняла автомобіль марки «Volkswagen Passat», 2003 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , колі – чорний, легковий загальний універсал, який належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 , виданого органом ТСЦ 4643. Продаж зазначеного автомобіля вчинялася за ціною 146685 грн., з яких 64421 грн. були виплачені покупцем продавцю до підписання договору, а решта суми 82264 грн. будуть виплачені покупцем продавцю до 05.09.2022. При проведенні повного розрахунку за проданий транспортний засіб сторони зобов`язуються прибути у Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Львівській області для здійснення державної перереєстрації автомобіля згідно з «Правилами державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок, моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок», що затверджені Постановою КМУ № 1388 від 07.09.1998. Згідно п.8 вказаного Договору право власності на придбаний автомобіль виникає у Покупця з моменту державної реєстрації (а.с.20-21).
       04 серпня 2022 року ОСОБА_2 повторно видав довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Сосновською О.Я. та зареєстровану в реєстрі за № 3344, якою уповноважив ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , бути його представником з питань продажу, здачі в оренду, найм, позичку за ціну і на умовах на їх розсуд належного йому на праві власності автомобіля марки «Volkswagen Passat», 2003 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , а також на період дії цієї довіреності керувати цим транспортним засобом на території України, а також за її межами. Термін дії довіреності до 05.09.2022 включно (а.с.21-22).
       В грудні 2022 ОСОБА_4 надіслала позивачу пропозицію про укладення між нею та позивачем 05.01.2023 договору-доручення на право володіння та користування т/з «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_2 , із наступними пропозиціями: позивач отримує оплачені нею квитанції про погашення восьми розділів виконавчих проваджень по стягненню з ОСОБА_2 штрафів про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України та квитанції на його ім`я про наступне часткове повернення коштів за купівлю-продаж автомобіля; укладення попереднього договору купівлі-продажу автомобіля визначається на 05.04.2023 за ціною, узгодженою договором-дорученням від 04.08.2022 з врахуванням коштів, що він отримав; у момент підписання попереднього договору купівлі-продажу автомобіля отримує 42656 грн., що становить частину від суми, яка узгоджена ними у жовтні 2021; решту грошових коштів буде виплачено 05.06.2023 при укладенні основного договору купівлі-продажу автомобіля; 05.06.2023 прибути до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській області для перереєстрації вказаного вище автомобіля на ім`я покупця (а.с.24-25).
       Постановою старшого державного виконавця Кам`янка-Бузького ВДВС у Львівському районі Львівської області ЗМУМЮ (м. Львів) Смаги О.Б. від 05.12.2022 оголошено в розшук майно боржника: автомобіль марки «Volkswagen Passat», 2003 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , боржник ОСОБА_2 ..
       Згідно листа-відповіді ВнП № 3 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області від 17.10.2023 на адвокатський запит Ставрук Н. згідно ІКС ІПНП до відділу поліції № 3 06.12.2022 о 14.16 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою с. Суховоля, вул. Броварі, 9 Львівської області виявлено автомобіль «Фольксваген Пассат», д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходиться в розшуку як викрадений. Заявник ОСОБА_7 побачив дану інформацію в інтернеті, цього ж дня вказане повідомлення зареєстроване в ІКС ІПНП ВН № 3 (Пустомити) ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області за № ЄО 11497. За викладеними у ньому фактами відомості до ЄРДР не вносилися, тому працівниками відділу поліції № 3 проведено перевірку та прийнято рішення відповідно до Закону України «Про звернення громадян».
       Як вбачається із Відомостей обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області від 16.03.2023 ОСОБА_4 зареєстрована у АДРЕСА_1 (а.с.37).
       Відповідно до ст. 4 ЦПК України, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
       Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
       З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
       Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.
       Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.
       Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша стаття 321 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)).
       Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.
       Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.
       Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
       Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).
       Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.
       За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.
       Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої та другої статті 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
       Зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
       Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.
       У разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.
       Відповідно до частин першої, другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
       Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
       Отже, права особи, яка вважає себе власником майна, підлягають захисту шляхом задоволення позову до володільця, з використанням правового механізму, установленого статтею 1212 ЦК України у разі наявності правових відносин речово-правового характеру безпосередньо між власником та володільцем майна.
       Такий спосіб захисту можливий шляхом застосування кондикційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 1212 ЦК України, які дають право витребувати у набувача це майно.
       За даним позовом, позивач просив витребувати з незаконного володіння відповідача автомобіль марки «Volkswagen Passat», 2003 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .
       Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 колегія суддів вважає безпідставними.
       Так, ОСОБА_4 вказує, що суд необгрунтовано встановив факт знаходження спірного автомобіля у її користуванні та володінні, оскільки протягом жовтня-грудня 2022 року відносно ОСОБА_2 було відкрито в загальному вісім виконавчих проваджень, а сама ОСОБА_4 не володіє правом керування транспортними засобами.
       Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 зверталась з листом до ОСОБА_2 з пропозицією прибути до приватного нотаріуса для оформлення договору –доручення на право володіння та користування автомобілем, отримати оплачені нею квитанції про погашення восьми розділів виконавчого провадження по стягненню з ОСОБА_2 штрафів за притягнення до адміністративної відповідальності щодо правил дорожнього руху та квитанції на ім`я ОСОБА_2 про наступне часткове повернення коштів за купівлю-продаж автомобіля.
       Окрім цього, факт знаходження спірного автомобіля за місцем реєстрації відповідачки підтверджується і листом-відповіддю ВнП № 3 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області від 17.10.2023 на адвокатський запит Ставрук Н..
       Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом . Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
       Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
       Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування . Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
       Згідно ст.. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.  Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
       Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
       Отже, доводи апеляційної скарги є не обґрунтованими, не підлягають задоволенню та не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції порушено норми матеріального чи процесуального права під час розгляду даної справи, а тому оскаржуване рішення суду належить залишити без змін.
       Згідно з ч.1 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою .
       Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
       Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
       Оскільки рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 06 листопада 2023 рокубуло задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 в повному обсязі, представниками позивача обгрунтовано подано заяву про ухвалення додаткового рішення та подано докази, які підтверджують вартість отриманої правової допомоги, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу.
       Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
       Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими. 
       Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,-
ПОСТАНОВИВ:

       апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.
       Рішення Городоцького районного суду Львівської області від 06 листопада 2023 року та додаткове рішення Городоцького районного суду Львівської області від 30 листопада 2023 року - залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 29 травня 2024 року.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді Цяцяк Р.П.

                                                                        
                                                                         Шеремета Н.О.