ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4613/24 Справа № 186/1285/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Янжула С. А. Суддя у 2-й інстанції - Пищида  М. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року                                                                м. Дніпро 

       Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
        головуючого – Пищиди М.М.
        суддів – Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.
       за участю секретаря судового засідання – Лопакової А.Д. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення кредитором спадкодавця боргу, інфляційних втрат та трьох відсотків річних,-
В С Т А Н О В И Л А:
       У вересні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення кредитором спадкодавця боргу, інфляційних втрат та трьох відсотків річних.
       В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який був боржником перед кредитором - ОСОБА_1 , борг (залишок не стягнутої суми за ЗВП №48585342) складає 198 351,56 гривень.
       Спадкоємцями першої черги щодо спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_4 , є його дружина - ОСОБА_2 та дочка - ОСОБА_3 
       06 лютого 2023 року позивач направив приватному нотаріусу претензію до спадкоємців померлого, в якій просив спадкоємців сплатити одноразовим платежем суму боргу 198 351,56 гривень. Претензія була отримана нотаріусом 10 лютого 2023 року.
        21 лютого 2023 року позивач приїхав до нотаріуса, який повідомив його, що із заявами про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_4 , до нотаріуса ніхто не звертався, тому, приватним нотаріусом не була відкрита спадкова справа на підставі його листа-претензії, запропонував написати заяву-претензію до спадкоємців у нього і тоді він відкриє спадкову справу, написавши заяву-претензію до спадкоємців, нотаріусо відкрив спадкову справу.
       22 лютого 2023 року він через "Укрпошту" звернувся з вимогою до відповідачів з проханням сплатити йому одноразовим платежем суму боргу спадкодавця ОСОБА_4 , вказану претензію отримали відповідачі 23 березня 2023 року, 30 березня 2023 року він через "Укрпошту" повторно звернувся до відповідачів та ОСОБА_5 з вимогою-претензією.
       Спадкоємці не повідомили його, як кредитора, про його смерть ОСОБА_4 , а навпаки, намагалися уникнути виконання зобов`язань, що переходить до них, в зв`язку з отриманням спадщини, а саме: повернення боргу. Таким чином, він вважає, що окрім боргу в розмірі 198 351,56 гривень, зі спадкоємців слід стягнути інфляційні втрати та три відсотки річних. Стягнення слід провести за рахунок вартості спадкового майна - 1/4 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 .
       Враховуючи зазначене позивач просив суд стягнути солідарно зі спадкоємців першої черги: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 237 063,13 гривень, з яких: сума боргу 198 351,56 гривень, інфляційні втрати за період з червня 2022 року по червень 2023 року включно - 32 260,63 гривень, 3% річних за період з 13 червня 2022 року по 13 липня 2023 року в розмірі 6 455,94 гривень за рахунок вартості спадкового майна - 1/4 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 ; стягнути солідарно з відповідачів судові витрати - судовий збір 1 073,60 гривень та витрати, пов`язані з розглядом справи в суді (підготовкою) - 2 545 гривень.
       Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2024 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення кредитором спадкодавця боргу, інфляційних втрат та трьох відсотків річних — відмовлено. 
       Не погодившись з вказаним рішенням суду,  ОСОБА_1  звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.
       В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що при винесенні рішення судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права.
       Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за потрібне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.
       Судом першої інстанції встановлено, що на примусовому виконанні у Петропавлівському ВДВС у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), який є правонаступником Першотравенського ВДВС у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), перебувало зведене виконавче провадження №48585342, до складу якого входить 10 виконавчих проваджень, а саме:
       - 45180420 - з примусового виконання виконавчого листа №186/1031/14-ц, виданого 11 вересня 2014 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 заборгованості в сумі 35 471,20 гривень,
       - 45179196 - з примусового виконання виконавчого листа №186/1375/14-ц, виданого 02 жовтня 2014 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 заборгованості в сумі 20 243,60 гривень,
       - 44494861 - з примусового виконання виконавчого листа №186/656/14, виданого 29 липня 2014 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 заборгованості в сумі 101 000 гривень,
       - 47084276 - з примусового виконання виконавчого листа №186/136/15-ц, виданого 26 лютого 2015 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 заборгованості в сумі 60 600 гривень,
       - 59157381 - з примусового виконання виконавчого листа №186/1268/18, виданого 07 травня 2019 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 заборгованості в сумі 4 397,70 гривень,
       - 64992973 - з примусового виконання виконавчого листа №186/669/20, виданого 17 березня 2021 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 заборгованості в сумі 1 582,75 гривень,
       - 63318137 - з примусового виконання виконавчого листа №186/181/20, виданого 07 жовтня 2020 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 заборгованості в сумі 4 548,58 гривень,
       - 62193948 - з примусового виконання виконавчого листа №186/651/19, виданого 12 травня 2020 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 заборгованості в сумі 3 053,02 гривень,
       - 61002395 - з примусового виконання виконавчого листа №186/789/19, виданого 16 січня 2020 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 заборгованості в сумі 5 841,22 гривень,
       - 60962925 - з примусового виконання виконавчого листа №186/561/19, виданого 02 січня 2020 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 заборгованості в сумі 20 677,58 гривень.
       Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00038592033 від 21 лютого 2023 року підтверджується, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено актовий запис №361 від 15 червня 2022 року.
       Довідкою №4102 від 03 листопада 2023 року виконавчого комітету Першотравенської міської ради Синельниківського району Дніпропетровської області підтверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер, про що складено актовий запис про смерть №361 від 15 червня 2022 року. На момент смерті, ОСОБА_4 був зареєстрований по АДРЕСА_1 . Разом із ним, на момент його смерті, за вказаною адресою зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .
       Адресною довідкою підтверджується, що будинок АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу №1817 від 20 травня 2004 року належить ОСОБА_6 в розмірі 1/2 частки та ОСОБА_2 в розмірі 1/2 частки. В даному будинку зареєстровані: ОСОБА_6 - власник 1/2 частки, його дружина - ОСОБА_3 , теща - ОСОБА_2 (власник 1/2 частки), тесть - ОСОБА_4 (знятий з реєстрації в зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 ), діти ОСОБА_6 : ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 .
       З наданих письмових доказів, судом встановлено, що вірне прізвище відповідача по справі - ОСОБА_3 , а не Бурховецька, як вказує позивач у позовній заяві, вона є дочкою померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , а відповідач по справі - ОСОБА_2 , є дружиною померлого ОСОБА_4 . Доказів зворотного сторонами по справі не надано.
       Відповідачі по справі, на день смерті ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , були зареєстровані разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 .
       Копією Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №333782899 від 29 травня 2023 року підтверджується, що співвласниками будинку АДРЕСА_1 , по 1/2 частці кожний, є ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу №1817 від 20 травня 2004 року. Постановою державного виконавця Першотравенського МВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області №44494861 на 1/4 частку вказаного житлового будинку накладено арешт, особа, майно якої обтяжується: ОСОБА_4 .
       Вказане обтяження здійснене, в тому числі, на підставі ухвали Першотравенського міського суду Дніпропетровської області №186/156/16-ц від 17 березня 2016 року, якою було задоволено подання державного виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами; визначено, що частка ОСОБА_4 у спільній сумісній власності з ОСОБА_2 , становить 1/4 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
       06 лютого 2023 року позивач направив приватному нотаріусу Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області - Дидюку В.В., претензію до спадкоємців померлого ОСОБА_4 , лист отримано 10 лютого 2023 року.
       Копією спадкової справи №21/2023 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 підтверджується, що 21 лютого 2023 року до приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області - Дидюка В.В., надійшла заява-претензія ОСОБА_1 до спадкоємців померлого ОСОБА_4 , на підставі чого, приватним нотаріусом було заведено спадкову справу.
       Із заявами про прийняття чи відмову від спадщини спадкоємці ОСОБА_4 не зверталися, заповіти відсутні, спадкову справу заведено на підставі претензії кредитора спадкодавця - ОСОБА_1 .
       Інформаційною довідкою про зведене виконавче провадження №48585342 підтверджується, що на дату смерті боржника ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишок не стягнутої суми боргу на користь ОСОБА_1 , складає 198 351,56 гривень.
       09 серпня 2022 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.3 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження", в зв`язку зі смертю боржника - ОСОБА_4 .
       Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що обраний позивачем спосіб захисту прав не відповідає вимогам ч. 2 ст. 1282 ЦК України та є не ефективний в даній справі.
       Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.
       Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (ст.1218, 1231 ЦК України).
       Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
       Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).
       Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
       Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст. 1296 ЦК України).
       Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.
       Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що хоч отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог кредитора.
       Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця.
       Наведене узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові від 12 квітня 2017 року ВСУ у справі № 6-2962цс16.
       Встановлені статтею 1281 ЦК України строки це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право.
       За змістом статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
       Аналогічна позиція міститься у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 року у справі № 522/407/15-ц.
       Відповідно до п.189 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5, зареєстрованої Міністерстві юстиції України 03 березня 2004 року за № 283/8882, нотаріус за місцем відкриття спадщини в строк, установлений ст. 1281 ЦК України, приймає претензії від кредиторів спадкодавця. Претензії мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги. Про претензію, що надійшла, нотаріус доводить до відома спадкоємців, які прийняли спадщину, або виконавця заповіту.
       Згідно зі ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу, суд, за позовом кредитора, накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.
       Системне тлумачення ст. 16 та ч. 2 ст. 1282 ЦК України дозволяє зробити висновок, що:
       по-перше, норма ч. 2 ст. 1282 ЦК України є спеціальною у площині захисту прав кредиторів спадкодавця у межах спадкових правовідносин, в якій передбачено належний спосіб захисту прав кредиторів спадкодавця;
       по-друге, до відносин між кредитором і спадкоємцями позичальника не повинні застосовуватися норми закону, які врегульовують загальні наслідки невиконання стороною договірних зобов`язань, зокрема примусове виконання обов`язку в натурі (пред`явлення в судовому порядку вимоги про стягнення боргу).
       Аналіз ч. 2 ст.1282 ЦК України свідчить, що задоволення вимоги кредитора до спадкоємців позичальника шляхом одноразового платежу, тобто шляхом сплати грошових коштів, можливе лише в позасудовому порядку.
       З матеріалів справи вбачається, що судовими рішеннями, які набрали законної сили, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суми боргу.
       На підставі вищезазначених рішень суду були видані відповідні виконавчі листи, які звернуті до примусового виконання, державним виконавцем виконавчі провадження були об`єднані у зведене виконавче провадження №48585342. Станом на дату смерті боржника ОСОБА_4 ,- 12червня 2022 року, сума боргу становить 198 351,56 гривень.
       З огляду на те , що боржник помер ІНФОРМАЦІЯ_9 відповідно до ч.5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
       Суд апеляційної інстанції роз`яснює, що процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку із вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.
       Статтями 1218, 1219 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
       Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) право на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.
       Відповідно до ч. 1 ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.
       На підставі ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» 09.08.2022року ВП №48585342 було закінчено у зв`язку зі смертю боржника.
       Після цього, державний виконавець або стягувач мали право на звернення до суду із заявою про заміну боржника його правонаступником.
       Проте, як встановлено судом першої інстанції, ані стягувач, ані державний виконавець не скористались своїм правом на заміну боржника померлого на його спадкоємців.
       Позивач мав реалізувати своє право на повернення грошових коштів саме в порядку виконання рішень, передбаченого ЗУ «Про виконавче провадження», шляхом звернення із заявою про заміну боржника з особи, яка померла на її спадкоємців у виконавчому провадженні.
       Адже у разі задоволення позову буде стягнута сума боргу, яка вже була раніше стягнута із спадкодавця, тому позивачем хибно обрано спосіб захисту.
       Посилання ж позивача в апеляційній скарзі на обрання ним визначеного законом способу захисту апеляційний суд не приймає, виходячи з вищенаведеного обґрунтування.
       Щодо доводів апеляційної скарги з посиланням на ст. 1282 ЦК України, то судова колегія їх не приймає, оскільки вважає, що ця норма матеріального права регулює спірні відносини за умов відсутності рішення суду про стягнення боргу зі спадкодавця.
       Враховуючи вказані обставини та норми права, судова колегія дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції, щодо відсутності підстав для задоволення позову ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця є обґрунтованим, оскільки відповідає нормам цивільного законодавства та матеріалам справи.
       Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків місцевого суду, зводяться до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо обставин справи.
       Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
       З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що з`ясувавши в достатньо повному об`ємі права та обов`язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд першої інстанції постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.
       На підставі наведеного та враховуючи, що апеляційна скарга не містить доводів щодо неправильності рішення суду, які б були підставою для його скасування, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування чи зміни рішення суду відсутні.
       Що стосується судових витрат понесених апелянтом, то колегія суддів їх не переглядає, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.
       На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -
       П О С Т А Н О В И Л А :
       Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
       Рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2024 року – залишити без змін.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

       Судді: