КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД  

Апеляційне провадження:                                                       Доповідач - Ратнікова В.М.
33/824/2681/2024
                                      
                                       П О С Т А Н О В А
 
                            І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
 
        м. Київ                                                                                               Справа № 355/569/24
 
29 травня 2024 року  Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ - Ратнікової В.М.
 
при секретарі - Уляницькій М.В.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову  Баришівського районного суду Київської області від  12 квітня 2024 року  в справі про  адміністративне правопорушення   за ч.1 ст.130, ст.124  КУпАП відносно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-
 
                                               в с т а н о в и в:
Постановою Баришівського районного суду Київської області від 12 квітня 2024 року  ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст.130,КУпАП та призначено йому стягнення:
- за ч. 1ст. 130 КУпАП- у виді штрафу однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.
- за ст. 124 КУпАП- у вигляді штрафу п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок .
На підставі ст. 36 КУпАП остаточно призначено ОСОБА_1 основне покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок на користь держави на рахунок (Населений пункт: Київська область/м. Київ, Отримувач: ГУК у Київ. обл./м. Київ /21081300, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37955989, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку (IBAN) UA488999980313030149000010001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300, Найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (крім адміністративних штрафів за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі) з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 , 605 (шістсот п`ять) 60 копійок судового збору на користь держави на рахунок (Населений пункт: Баришівська селищна ТГ, Отримувач коштів: ГУК у Київ.обл/Баришівська сел/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37955989, Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), Рахунок отримувача: UA758999980313151206000010742, Код класифікації доходів бюджету: 22030101, Найменування коду класифікації доходів бюджету: Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050).
 Не погоджуючись з такою постановою суду першої інстанції, 19 квітня 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Баришівського районного суду Київської області від 12 квітня 2024 року  та закрити провадження у справі.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова суду першої інстанції ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що автомобілем він не керував, а тому відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер». Окрім того, поліцейський не пред'явив на його вимогу сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку приладу Драгер і запропонував пройти такий огляд в найближчому медичному закладі -Баришівській багатопрофільній лікарні, однак поліцейський направлення на такий огляд йому  не виписав і не доставив його до медичного закладу. В матеріалах справи не міститься направлення до медичного закладу на проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.
Статтею 266 КУпАП визначено порядок огляду водія на стан алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння. Зокрема цією статтею визначено, що огляд водія на стан такого сп`яніння проводиться поліцейським в присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення такого огляду, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує проведення такого огляду в закладі охорони здоров`я. Огляд особи на наявність стану такого сп`яніння, проведений з порушенням цієї статті вважається недійсним. Направлення особи ля огляду на стан алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 
Відповідно до розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ України N? 1452/735 від 09.11.2015 року, перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. 
Таким чином, на думку апелянта, поліцейським порушені вимоги статті 266 КУпАП і вказаної Інструкції, однак, суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови цього до уваги не взяв. 
Зазначає, що відповідно до пункту 11 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС N? 1376 від 06 листопада 2015 року, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності роз`яснюються її права, передбачені ст. ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
 Однак, поліцейським не були роз'яснені його  права і відмітка про їх роз`яснення в протоколі відсутня.  
Зазначає, що відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису працівники поліції при складені протоколі про вчинення адміністративного правопорушення зобов'язані вказувати в протоколі спеціальний засіб (боді камери, відеореєстратори) на який здійснено фіксацію правопорушення, однак, в даному випадку в протоколі про адміністративне правопорушення така відмітка відсутня.
Також, при винесені оскаржуваної постановисудомпершої інстанції не взято до уваги допущені працівником поліції порушення вимог статей 254, 256 КУпАП при складені протоколу прро адміністративне правопорушення. Зазначає, що працівник поліції при складанні протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повинен зазначити в протоколі всі дані, в тому числі,  і інформацію про здійснення відеозапису із зазначенням назви записувального приладу, та надати екземпляр з усіма даними особі правопорушнику для надання йому можливості здійснити належний захист своїх прав при розгляді справи судом.
Однак,  у протоколах про вчинення адміністративних правопорушень, складених відносно нього, не вказано жодної інформації щодо того, яким спеціальним приладом було здійснено відеофіксацію події, що в даному випадку не дає можливості ідентифікувати спеціальний пристрій,  яким здійснено відеозапис, автентичність відеозапису та законність підстав його використання.
В судове засідання апеляційного суду  ОСОБА_1   та представник Київської міської прокуратури  повторно не з?явились, про день та час слухання справи  судом повідомлені у встановленому  порядку, причин неявки суду не повідомили , а тому  суд вважає можливим розгляд справи у їх відсутності.
Заслухавши доповідь судді  Ратнікової В.М.,  перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,  апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та, накладаючи на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, суд першої інстанції  посилався на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
         Відповідно до  п.2.3.б  Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій повинен бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
         Згідно з п.12.1 Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:
- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;
- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Положеннями ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за  відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП визначена адміністративна відповідальність також і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у  встановленому  порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з положеннями частин 2,3 ст. 266 КУпАП Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного  сп`яніння   є підставою для притягнення  його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
За змістом п. 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У відповідності до вимог ст. 278 КУпАП, суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
 Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 274054, складеного старшим інспектором СПД №1 Броварського РУП ГУНП в Київській області капітаном поліції Редько О.П. 29 березня 2024 року, о 01 год. 30 хв., в  c. Лехнівка, по бульвару Центральному водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ЗАЗ Vida», державний номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, у результаті чого здійснив зіткнення з деревом. Внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. Водій порушив вимоги п.2.3,12.1 ПДР, за що передбачена відповідальність  ст.124 КУпАП.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 274053, складеного старшим інспектором СПД №1 Броварського РУП ГУНП в Київській області капітаном поліції Редько О.П. 29 березня 2024 року, о 01 год. 30 хв., в  c. Лехнівка, по бульвару Центральному водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ЗАЗ Vida»,державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння  на місці за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі відмовився під відеозапис. Водій порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність  ч.1 ст.130 КУпАП.
У долученій  до матеріалів справи схемі дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася  29.03.2024 року, 01 год. 30 хв.  на бульварі Центральному в селі  Лехнівка Броварського району Київської області зафіксовано наступне: ділянку дороги, на якій сталася  ДТП,  розташування транспортного засобу «ЗАЗ Vida», державний номерний знак НОМЕР_1  відносно сталих орієнтирів, місце зіткнення та пошкодження, які отримав т/з внаслідок ДТП.
Як вбачається зі схеми ДТП та пошкоджень транспортного засобу, автомобіль «ЗАЗ Vida», державний номерний знак НОМЕР_1 ,  має ушкодження: передньої частини автомобіля та лівої сторони автомобіля.
           Із рапорту поліцейського СРПП СПД № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області сержанта поліції Дениса Длуговича вбачається, що 29.03.2024 року, близько 01 год. 30 хв. надійшло повідомлення на службовий планшет, а саме: повідомлення, що сталася ДТП із потерпілим в Київській області с.Лехнівкка, бульвар Центральний 1. Прибувши на місце виклику було встановлено, що водій здійснив зіткнення із деревиною,  особу водія було встановлено поліцейськими по базі ІПНП, ним  виявився громадянин ОСОБА_1 , який  знаходився в алкогольному сп'янінні, від проходження медичного  огляду відмовився. Від підпису в протоколі та в постанові, а також в схемі ДТП відмовився.
           З дослідженого в судовому засіданні відеозапису події,  здійсненого  на боді камеру поліцейського, встановлено, що на місце ДТП прибули працівники поліції та екстренна медична допомога. ОСОБА_1 від медичної допомоги відмовився.
           Працівники поліції запропонували водію- ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» , або проїхати до медичного закладу, або відмовитися від огляду, на що останній відповів, що відмовляється від проходження огляду (зафіксований час на відео 02:16:00-02:17:21). Працівник поліції повідомив, що відносно водія буде складено адміністративний матеріал за ст.124, та ст. 130 КУпАП.
   Аналізуючи вище викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення  ОСОБА_1 п.п.2.3, 12.1, 2.5  ПДР України та  про наявність  підстав для  притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124,ч.1 ст.130 КУпАП, що знайшло своє підтвердження і під час апеляційного розгляду справи.
         Щодо доводів апеляційної скарги апелянта ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, а тому відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», суд апеляційної інстанції вважає їх безпідставними з огляду на наступне.
         В суді першої інстанції та під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції дані доводи не знайшли свого підтвердження. Апелянтом не було надано належних та допустимих доказів того, що за кермом транспортного засобу автомобіля «ЗАЗ Vida», державний номерний знак НОМЕР_1 ,  перебувала інша особа, не було заявлено клопотання про виклик та допит водія, який, на думку апелянта, перебував за кермом вказаного автомобіля. Дані доводи апелянта не спростовують правильності висновків рішення суду першої інстанції, яке є обгрунтованим та базується на сукупності доказів.
        Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що поліцейський запропонував йому пройти такий огляд в найближчому медичному закладі-Баришівській багатопрофільній лікарні, однак, направлення на такий огляд  не виписав і не доставив його до медичного закладу, суд апеляційної інстанції відхиляє,  оскільки з досліджених доказів судом  першої інстанції вірно встановлено, що  при наявності ознак алкогольного  сп`яніння, ОСОБА_1 , на пропозицію поліцейського відмовився від проходження огляду на місці  зупинкита в закладі охорони здоров`я, що становить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Законом не передбачене примусове доставлення водія до закладу охорони здоров`я,  а тому   відсутність письмового направлення на огляд водія  ОСОБА_1 , який від такого огляду відмовився,  не спростовує факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
           Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що працівник поліції не пред'явив на його вимогу сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу- приладу Дранер, суд апеляційної інстанції відхиляє як безпідставні, так як вказані доводи апелянта  спростовується відеозаписом події з боді камери поліцейського, що наявний в матеріалах справи, з якого вбачається, що ОСОБА_1 не просив сертифікат та свідоцтво про повірку технічного засобу, окрім того ОСОБА_1 взагалі відмовився від проходження огляду за допомогою технічного засобу.
Безпідставними є доводи  апеляційної скарги про те, що відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису працівники поліції при складені протоколів про вчинення адміністративного правопорушення зобов'язані вказувати в протоколі спеціальний засіб (боді камери, відеореєстратори) на який здійснено фіксацію правопорушення, однак, в даному випадку в протоколі така відмітка відсутня, оскільки спростовується матеріалами справи,  а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 274053, оскільки у графі: «до протоколу додаються- зазначено відео з бодікамери».
            Всі інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на його ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Такі доводи апелянта не спростовують встановлених обставин справи, а також того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 , ч.1 ст.130 КУпАП.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду і були підставою для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі у  зв`язку  з відсутністю в діях   ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 2 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушенння і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 .
Керуючись  ст. 294 КУпАП,  апеляційний  суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Баришівського районного суду Київської області від 12 квітня 2024 року  залишити без змін.
Постанова   апеляційного суду  набирає законної сили  негайно після її  винесення, є остаточною  й оскарженню не підлягає.  
        Суддя: