Справа № 748/781/24 	Головуючий у 1 інстанції Майборода С. М. 	
Провадження № 33/4823/534/24 	  	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2024 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 15 травня 2024 року, 
В С Т А Н О В И В :
Цією постановою:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 ,
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 13 лютого 2024 року о 23 год 47 хв, на 119 км а/д М01 «Київ-Чернігів-Н.Яриловичі», на території Чернігівського району та області, ОСОБА_1   керував транспортним засобом ВАЗ-212140, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати як незаконну, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Вважає постанову необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судом першої інстанції невірно встановлено та з`ясовано обставини справи, повністю проігноровано відсутність доказів вчинення ним правопорушення. Посилається на те, що він не керував автомобілем, а лише чекав товариша, який пішов за пальним для транспортного засобу, а тому не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. 

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
   Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» ПДР України, затверджених постановою КМУ за № 1306 від 10.10.2001, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я. 

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №610620 від 14.02.2024, ОСОБА_1 , 13 лютого 2024 року о 23 год 47 хв, на 119 км а/д М01 Київ-Чернігів-Н.Яриловичі, на території Чернігівського району та області,  керував транспортним засобом ВАЗ-212140, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія в установленому законом порядку проводився на місці із застосуванням приладу «Драгер» ARCD 0467, результат - 1,77 проміле, з результатом не згоден. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога, що підтверджується висновком №131 від 14.02.2024, чим порушив вимоги п 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.5).
Отже, даний протокол є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, також підтверджуються висновком щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного лікарем-наркологом КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» ОСОБА_3 від 14.02.2024 року, згідно якого ОСОБА_1 на момент огляду перебував в стані алкогольного сп`яніння (а.с.9).

Посилання апелянта на відсутність доказів керування ним автомобілем, не є переконливими, з огляду на таке.
З переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що патрульні їхали за автомобілем ВАЗ-212140, д.н.з. НОМЕР_1 , що з`їжджав на узбіччя, коли працівники поліції підійшли до автомобіля, то на водійському сидінні перебував ОСОБА_1 . На питання працівника поліції "Чи потрібна допомога?" відповів, що не потрібна, повідомив, що їде "на базу". При перевірці документів та спілкуванні з водієм у поліцейських виникла підозра про перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння, про що йому було повідомлено, при цьому були оголошені відповідні ознаки сп`яніння. В подальшому на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 почав заперечувати факт керування транспортним засобом, проте погодився пройти огляд на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», результат огляду -1,77 проміле. ОСОБА_1 не погодився з результатами огляду на місці та був доставлений до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 лікарю повідомив, що вживав спиртні напої, результат продуття приладу в лікарні становив 1,65 проміле. Також у медичному закладі лікар-нарколог провів візуальний огляд ОСОБА_1 . 

Крім того, згода ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння також побічно підтверджує той факт, що саме він перебував за кермом автомобіля та як водій погодився пройти такий огляд.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію  ОСОБА_1 слід розцінювати, як намагання ним уникнути установленої законом відповідальності за скоєне.  

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 15 травня 2024 року щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	В. М. Заболотний