УХВАЛА
22 травня 2024 року
м. Київ
справа № 990SCCV/54/24
провадження № 61-127вп24
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про визначення підсудності позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ВСТАНОВИВ:
У травні 2024 року до Верховного Суду надійшла заява представника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , про визначення підсудності позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якій просить суд визначити підсудність справи відповідно до місця перебування позивача Вінницькому міському суду Вінницької області. 
Вивчивши зазначене клопотання, Верховний Суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню з огляду на такі обставини.
Згідно з приписами статті 29 ЦПК України підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово. 
Отже, визначальною ознакою для застосування Верховним Судом приписів статті 29 ЦПК України є доведеність факту проживання обох сторін спору за межами території України.
До заяви про визначення підсудності додано копію довідки про місце проживання та інші адреси, виданої Головним управлінням зі справ населення та громадянства Міністерства внутрішніх справ Турецької Республіки 12 квітня 2024 року щодо місця проживання в громадянина Турецької Республіки ОСОБА_1 в Турецькій Республіці. Зазначена довідка дійсна до 12 травня 2024 року.
ОСОБА_2 проживає в Турецькій Республіці, що підтверджується копією довідки про місце проживання та інші адреси, виданої Головним управлінням зі справ населення та громадянства Міністерства внутрішніх справ Турецької Республіки 18 квітня 2024 року. зазначений доказ не містить відомостей про громадянство ОСОБА_2 .
Для застосування судом приписів статті 29 ЦПК України необхідним елементом, який підлягає встановленню, є громадянство учасників справи.
Суд наголошує на тому, що відповідно до приписів статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.
Оскільки подані до суду докази не дають підстав для беззаперечного висновку про те, що ОСОБА_2 є громадянкою України, то у Верховного Суду відсутні підстави для визначення підсудності за заявою ОСОБА_1 , оскільки суд неуповноважений на підставі припущень вирішувати такого роду процесуальні питання.
Керуючись статтями 29, 261ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визначення підсудності позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                                      І. В. Литвиненко