ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року	Львів	Справа № 380/15570/23 пров. № А/857/22787/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
Головуючого судді –                                                   Ніколіна В.В.,
суддів –                                                             Гінди О.М., Матковської З.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2023 року (суддя – Гулик А.Г., м. Львів) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Зіра-Консалт" до  Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,   Головне управління ДПС у Києвській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення,-

                                                          ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Зіра-Консалт» у липні 2023 року звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, в якому просило: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 14.06.2023 за № 0005746/0706. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що штрафні санкції, передбачені пунктом 128-1.1 статті 128-1 ПК України, можуть бути застосовані виключно у разі здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу. Тому застосування до позивача штрафних санкцій, шляхом прийняття оскарженого податкового повідомлення-рішення, є протиправним.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2023 року позов задоволено.
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що за результатами проведення фактичної перевірки позивача встановлено несвоєчасну реєстрацію в “Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі” рівнемірів-лічильників рівня пального на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі та витратомірів-лічильників, чим порушено пункт 230.1.2 статті 230 ПК України. Так, на акцизному складі позивача відпуск пального здійснюється через паливно-роздавальні колонки (витратоміри-лічильники) типу Gilbarco, серійні номери 628992, 648524, 638991,638993, які не зареєстровані в ЄДР, чим порушено вимоги пункту 230.1.2 статті 230 ПК України. Надані до перевірки свідоцтва на повірку засобу вимірювальної техніки №34-00/5822, №34-00/5823, №34-00/5824, №34-00/5825, №34-00/5826, не відповідають типу резервуара та заводським номерам.
Позивач подав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити таку без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що Головним управлінням ДПС у Київській області на підставі наказу № 2803-П “ Про проведення фактичних перевірок” від 02.12.2021 щодо перевірки об`єкту, АЗС ТзОВ “Зіра-Консалт”, що розташована за адресою: Київська область, Бородянський район, смт.Бородянка, вул. Семашка, буд.157/А, з метою здійснення контролю за діяльністю суб`єктів господарювання у сфері виробництва та обігу спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального. За результатами проведеної фактичної перевірки відповідач склав Акт фактичної перевірки від 24.12.2021 за №23265/10-36-09-00-10/37951895 (далі – Акт перевірки).
Актом перевірки встановлено порушення ТзОВ “Зіра-Консалт” вимог підпункту  230.1.2 пункту 230.1 статті  230 ПК України.
На підставі Акта перевірки № 23265/10-36-09-00-10/37951895 від 24.12.2021 Головне управління ДПС в Івано-Франківcькій області прийняло податкове повідомлення-рішення №000387/0706 від 20.01.2022 на загальну суму 200 000 грн.
Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням позивач оскаржив його до Державної податкової служби України, де за результатами розгляду прийнято рішення про результати розгляду скарги від 09.06.2023 за № 14688/6/99-00-06-03-01-06, яким скаргу позивача задоволено частково, скасовано податкове повідомлення-рішення у сумі 120000 грн., в іншій частині рішення залишено без змін, скаргу без задоволення.
Згідно з листом відповідача 14.06.2023 прийнято нове податкове повідомлення-рішення №0005746/0706, натомість  податкове повідомлення-рішення №000387/0706 від 20.01.2022 відкликане.
Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням від 14.06.2023 №0005746/0706, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що штрафні санкції, передбачені пунктом 128-1.1 статті 128-1 ПК України, можуть бути застосовані виключно у разі здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
На виконання вимог статті 230 ПК України постановою Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 №891 затверджено Порядок ведення Єдиною державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку (далі - Порядок).
Резервуар - законодавчо регульований засіб вимірювальної техніки у вигляді стаціонарної споруди або ємності, який призначений для здійснення операцій з обігу пального та його зберігання та для якого встановлена залежність його місткості від абсолютної висоти рівня пального в резервуарі, що оформлено у вигляді градуювальної таблиці (пп. 3 п. 2 Порядку).
Термінологія та законодавчо визначені процедури, що стосуються законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, визначені в Законі України “Про метрологію та метрологічну діяльність” та пов`язаних з ним нормативно правових актах та нормативних документах.
Перелік законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки (ЗВТ) встановлено постановою Кабінету Міністрів України “Про затвердження переліку категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці” №374 від 04.06.2015. Виходячи з додатку до згаданої Постанови, резервуари відносяться до категорії “Стаціонарні резервуари для комерційного обліку:
- нафтопродуктів (горизонтальні та вертикальні циліндричні, сферичні);
- скрапленого газу (горизонтальні циліндричні)”.
Повірку законодавчо-регульованих ЗВТ проводять уповноважені організації, які під час повірки керуються, зокрема, наступними нормативно-правовими актами та нормативними документами:
- Законом України “Про метрологію та метрологічну діяльність”;
- Наказом МЕРТ від 08.02.2016 №193 “Про затвердження Порядку проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів”;
- ДСТУ 4218:2003 “Метрологія. Резервуари стальні горизонтальні циліндричні. Методика повірки”.
ДСТУ 4218:2003 регламентує зміст та форму виданого документу, а саме градуювальної таблиці на резервуар горизонтальний стальний та свідоцтва про повірку. Тип резервуару при повірці та оформленні документів про повірку визначається геометричною формою резервуару. Тип “РГС” означає - резервуар горизонтальний стальний. Тип резервуару, який зазначений в паспорті виробника, і який відображає не форму, а конструктивні особливості резервуару (одностінний, двостінний) - при цьому не використовується.
Необхідною вимогою експлуатації резервуарів на підприємствах, діяльність яких пов`язана з обігом нафтопродуктів, є постійний облік витрат і визначення залишків продукту у ємностях. Сутність повірки резервуарів полягає у визначенні місткості, градуюванні резервуара, складанні та затвердженні градуювальної таблиці.
Виготовлення градуювальної таблиці відбувається під час повірки або оцінки відповідності резервуару. Якщо горизонтальний резервуар містить кілька секцій, то кожна така секція є окремим засобом вимірювальної техніки і для кожної проводиться оцінка відповідності/повірка та виготовлення градуювальної таблиці. Інша побудова процесу технічно неможлива , так як не можна розрахувати загальну градуювальну таблицю на кілька секцій. Такий варіант буде суперечити чинному законодавству в сфері метрології.

Матеріалами справи встановлено, що на АЗС встановлено два підземні горизонтальні сталеві резервуари для зберігання нафтопродуктів:
- резервуар РГС-55 (25/20/10), який складається із трьох секцій ємністю 25, 20 та 10м.куб. відповідно. На першу секцію зазначеного резервуару видано свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 34-00/5823, на другу секцію видано свідоцтво № 34-00/5822, третя секція не експлуатується;
- резервуар РГС-55 (20/15/20), складається із трьох секцій ємністю 25, 15 та 20 м.куб. відповідно. На першу секцію цього резервуару видано свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 34-00/5824, на другу секцію видано свідоцтво № 34-00/5825, на третю секцію видано свідоцтво № 34- 00/5826.
Єдиний державний реєстр витратомірів-лічильників і рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі (далі - Реєстр) - це електронна база даних, яка містить податкову інформацію про наявність у розпорядників акцизних складів витратомірів та рівнемірів, їх серійні (ідентифікаційні) номери, відомості щодо резервуарів та акцизних складів, на яких встановлені витратоміри і рівнеміри, а також облікові дані щодо обсягів обігу та залишку пального за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД у розрізі резервуарів та акцизних складів (п.1 розділу І Формату).
Інформація, що міститься в електронних документах для наповнення Реєстру та в Реєстрі, використовується посадовими особами контролюючих органів під час виконання ними функцій, передбачених підпункт 19-і.1.14 пункту 19-і.1 статті 19-і та абзацом першим пункту 230.1 статті 230 ПК України (пункт 13 Порядку ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 листопада 2017 року № 891).
Присвоєння номерів резервуарів при реєстрації в Єдиному реєстрі витратомірів та рівнемірів, регламентовано в “Порядку ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів” затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 № 891.
Так, згідно з пунктом 14 вказаного порядку Уніфікованою нумерацією акцизних складів є автоматичне присвоювання в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового уніфікованого номера кожному акцизному складу.
Уніфікованою нумерацією резервуарів є присвоювання розпорядником акцизного складу уніфікованого номера кожному резервуару послідовного порядкового номера, який містить лише цифрові значення (не повинен містити літер чи інших символів), не може починатися з “0” та складається з двох частин, розмежованих знаком дробу:
- у першій частині проставляється послідовний порядковий номер резервуара;
- у другій частині проставляється порядковий номер акцизного складу, на якому розташований такий резервуар.
На підтвердження позитивного результату повірки засобів вимірювальної техніки (резервуарів, рівнемірів-лічильників), що використовуються ТзОВ “Зіра-Консалт”, до перевірки позивач надав свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки та градуювальні таблиці на кожну секцію розміщених на АЗК резервуарів. Вказані резервуари (секції резервуарів) та встановлені на них рівнеміри-лічильники зареєстровані в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, їх номери повністю співпадають з номерами зазначеними в наданих до перевірки документах, та номерами обладнання що фізично знаходяться на акцизному складі та мають позитивний результат повірки.
Слід врахувати, що під час проведення фактичної перевірки, контролюючий орган не навів аргументів та не надав доказів, які б свідчили про експлуатацію позивачем засобів вимірювальної техніки, які не зареєстровані в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників.
Відповідно до підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України витратоміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства.
Отже, слід відхилити доводи апелянта, про відсутність під час здійснення фактичної перевірки документів, що підтверджували б позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведених відповідно до законодавства, оскільки інформація щодо обладнання акцизного складу міститься у Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників і рівнемірів_лічильників рівня пального у резервуарі та може бути використана контролюючим органом при здійсненні відповідної перевірки.
З цими доводами погодилась і ДПС України, що підтверджується рішенням про результати розгляду скарги від 09.06.2023 за № 14688/6/99-00-06-03-01-06, яким відкликано податкове повідомлення-рішення №000387/0706 від 20.01.2022.
Відповідно до підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки, встановлені на акцизних складах, на які є позитивні результати повірки або оцінка відповідності, проведені відповідно до законодавства, виконують функції витратомірів-лічильників.
Відповідно до пункту 3.3 ДСТУ 8912:2019 “Національний стандарт України. Метрологія. Колонки паливороздавальні для рідкого палива. Методика повірки” колонка паливороздавальна для рідкого палива - вимірювальна система, призначена для заправки автотранспортних засобів, малих суден та малих літаків рідким паливом.
Згідно з пунктом 3.4 ДСТУ 8912:2019 заправний канал – комплект, що функціонує зі спільним електронним блоком колонки та складається з вимірювача об`єму, датчика імпульсів, електромагнітних клапанів, лічильника сумарного обліку та роздавального шланга з краном.
В примітці 1 до пункту 4.1 ДСТУ 8912:2019 (проведення повірки колонок) зазначено, що операції повірки проводяться окремо для кожного заправного каналу колонки.
Відповідно до підпункту 12.1 пункту 12 оформлення результатів повірки ДСТУ 8912:2019 відповідному розділі експлуатаційних документів або формулярі на колонку для кожного заправного каналу колонки.
Пальнороздавальна колонка — насосна установка для заправки автомобіля паливом (бензином, дизельним паливом, метанолом, біопаливом, керосином та ін.). Для можливості роздачі палива декількох видів пального, ПРК може бути обладнана спеціальними витратомірами-лічильниками.
Кожен робочий день власники акцизного складу повинні надавати дані про: об`єм залишку пального на початок та кінець дня; обсяги реалізованого та отриманого пального.
Такі дані повинні передаватися відповідно до кожного з видів пального, за кодами класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності та у літрах, приведених до температури в 15 градусів.
Суд встановив, що паливороздавальні колонки типу Gilbarco, встановлені на АЗС ТОВ “Зіра-Консалт” за адресою: Київська область, смт. Бородянка, вул. Семашка, 157/А призначені для відпуску декількох видів палива, тобто мають декілька заправних каналів, відповідно на кожній паливороздавальній колонці встановлено одразу декілька витратомірів-лічильників.
Так, ПРК Gilbarco, заводський номер 638992 обладнана витратомірами-лічильниками: 0597033, 0597034, 0597029, 0597028, 0597050, 0596706, 0597032, 0597030, 0597031, 0597051.
ПРК Gilbarco, заводський номер 648524 обладнана витратомірами-лічильниками: 0625575, 0625571, 0625578, 0625577, 0625573, 0625574, 0625570, 0625579, 0625576, 0625572.
ПРК Gilbarco, заводський номер 638991 обладнана витратомірами-лічильниками: 0596813, 0596815, 0596810, 0596806, G1353, 0586812, 0596814, 0596811, 0596809, G1359.
ПРК Gilbarco, заводський номер 638993 обладнана витратомірами-лічильниками: 0597043, 0597049, 0597060, 0597076, 0597044, 0597047, 0597046, 0597048, 0597045, 0597075.
На виконання вимог абзацу 4 пункту 230.1.2 статті 230 ПК України ТзОВ “Зіра-Консалт” обладнало зазначену АЗС витратомірами-лічильниками, що відповідають вимогам законодавства та мають позитивний результат повірки, до перевірки надано формуляри (паспорти) на паливо-роздавальні колонки разом з відомостями про результати повірок кожного витратоміра-лічильника, яким обладнана відповідна паливо-роздавальна колонка. Номери витратомірів-лічильників, зареєстровані в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, повністю збігаються з номерами витратомірів-лічильників, що знаходяться на АЗС, вказані в зазначених формулярах (паспортах) та мають позитивний результат повірки.
Таким чином, передчасним є висновок акта перевірки про порушення ТзОВ “Зіра-Консалт” підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України.
Перевіркою також встановлено, що зберігання та реалізація пального здійснюється позивачем у резервуарі РГС-10 об`ємом 9,93м.куб., що підтверджується електронною системою рівнеміра-лічильника (заводський номер 136887) та градуювальної таблиці з реєстраційним номером П01М03290820, на який відсутній дозвіл Держпраці на експлуатацію (застосування) устаткування підвищеної небезпеки.
Водночас, слід зазначити, що на кожен резервуар чи ємність для зберігання нафтопродуктів потрібно мати технічний паспорт згідно з Правилами технічної експлуатації та охорони праці на стаціонарних, контейнерних і пересувних автозаправних станціях (НПАОП 1.1.21- 1.13-87). Також резервуари повинні пройти повірку чи калібрування і мати градуювальну таблицю.
Згідно з паспортом № 3787 на АЗК використовується ємність для роботи під тиском діаметром 1250 мм, об`єм 9,15 м.куб. (заводський номер 56623), виготовлена у 2015 році АО “Восточночешский завод газового оборудування” Чеська Республіка. Інформація про цей резервуар міститься в дозволі управління Держпраці в Івано-Франківській області №244.19.26 від 24.06.2019.
У додатку №1 до Декларації про відповідність за № UA.TR.005.D.9349-13, наведено перелік обладнання, що виготовляється на виробництві згаданої фірми та працює під тиском. Так для резервуару (ємності) з діаметром 1250 мм об`єм може коливатись в межах зазначеної похибки ± 1,5% .
Таким чином, об`єм резервуару, що зазначений в паспорті виробника є розрахунковим або номінальним. Номінальний об`єм резервуару - умовна округлена величина об`єму, що приймається для ідентифікації норм різних конструкцій (залізобетонних або сталевих) та різних за конструкціями особливостями (сталевих вертикальних) резервуарів.
Отже, основним інструментом для точного визначення об`єму продукту того, що знаходиться в резервуарі є градуювальна таблиця резервуару.
Так, відповідно до підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами_лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі. Витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства.
Згідно з абзацом 7 підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України: “забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів_лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу”.
Системний аналіз вказаних норм дає підстави для висновків, що законодавець притягнення до відповідальності за порушення, передбачені пунктом 128-1.1 статті 128-1 ПК України, поставив в залежність від здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів та без реєстрації акцизного складу.
Апеляційний суд погоджується, що штрафні санкції, передбачені пунктом 128-1.1 статті 128-1 ПК України, можуть бути застосовані виключно у разі здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.
Колегія суддів резюмує, що оскаржене податкове повідомлення-рішення відповідача від 14.06.2023 №0005746/0706, прийняте з порушенням вимог чинного законодавства, є необґрунтованим, а тому, не відповідає критеріям правомірності, встановлених у статті 2 КАС України.

Отже, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про задоволення адміністративного позову.
В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.
Міркування і твердження апелянта не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим його апеляційна скарга на рішення суду не підлягає задоволенню.
Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.
Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.
Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

                                                ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2023 року у справі №380/15570/23 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	В. В. Ніколін 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	З. М. Матковська