справа № 373/2509/23                                        головуючий у суді І інстанції Опанасюк І.О.
провадження № 22-ц/824/8578/2024                суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.

П О С Т А Н О В А
Іменем України
30 травня 2024 року                                                                                        м. Київ
Київський апеляційний суд
у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Фінагеєва В.О. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,
 
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 07 лютого 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 и про стягнення заборгованості,-
                                              
В С Т А Н О В И В:
 
У листопаді 2023 року АТ «Акцент-Банк» звернулось до суду з позовом та просило стягнути заборгованість за кредитним договором № б/н від 21 лютого 2020 року у розмірі 57 400 грн. 62 коп., яка складається з наступного 49 550 грн. 74 коп. заборгованість за кредитом; 7 849 грн. 88 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом. 
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 21 лютого 2020 року ОСОБА_1 приєдналася до Умов та Правил надання банківський послуг у АТ «А-БАНК» з метою отримання банківський послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на її банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44.4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку.  Відповідач підтвердила свою згоду про те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Всі основні умови кредитування доведені відповідачеві про що свідчить його підпис у паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» (Паспорт продукту). Паспорт продукту підписано боржником за допомогою електронного підпису, використання якого погоджено сторонами в Анкеті -Заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку. Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору. Проте, відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка з урахуванням усіх складових боргу, станом на 04 листопада 2023 становить 57 400 грн. 62 коп.
Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 07 лютого 2024 року у задоволенні позову АТ «Акцент-Банк» відмовлено. 
В апеляційній скарзі АТ «Акцент-Банк» просить скасувати рішення суду першої інстанції через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на те, що позичальник своїм підписом підтвердив свою обізнаність з усіма умовами кредитування на момент підписання кредитного договору; позичальник, отримавши кредитну картку та скориставшись кредитними коштами, вже повинен сплачувати процентну ставку. Крім того, зазначає, що суд, виходячи із позиції Великої Палати Верховного Суду, що викладена в постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, повинен був стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту. 
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 369 ЦПК України з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Судом встановлено, що на підтвердження факту отримання відповідачем кредитних коштів у спосіб та в обсязі, зазначених в позовній заяві представник позивача надав суду копію Анкети-заяви про приєднання відповідача до Умов і Правил надання банківських послуг у А-Банку від 21 лютого 2020 року.
Відповідно до копії Анкети-заяви про приєднання відповідача до Умов і Правил надання банківських послуг у А-Банку від 21 лютого 2020 року  ОСОБА_1 виявила бажання отримувати послуги АТ «Акцент-Банк». В Анкеті-заяві зазначені анкетні дані особи та посилання на те, що дана заява разом із Умовам та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, разом складають договір про надання банківських послуг. Примірник договору про надання банківських послуг згодна отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту www.a-bank.com.ua.
Витяг із Умов і правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» розміщеного на сайті https://a-bank.com.ua/terms в розділі «Умови та правила», Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна COLD», «Зелена», визначають, у тому числі: пільговий період користування коштами, розмір обов`язкового щомісячного платежу, базову процентну ставку на залишок заборгованості в місяць (після закінчення пільгового періоду), права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, а також інші умови.
Паперова копія електронного паспорту споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», що додана до позовної заяви, містить інформацію про основні умови кредитування, інформацію щодо суми ліміту кредиту, спосіб та строки надання кредиту, процентна ставка відсотків річних, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом, порядок повернення кредиту, строк кредитування 240 місяців, дата надання такої інформації відсутня, лише зазначено, що ця інформація зберігає чинність та є актуальною до 02 липня 2021 року .
Паспорт споживчого кредиту підписаний представником кредитодавця.
Також, у наданій паперовій копії паспорта споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» міститься запис про те, що він підписаний відповідачем ОСОБА_1 простим електронним підписом. Водночас паперова копія електронного паспорту споживчого кредиту не містить відтворення електронного підпису відповідача.
Надана суду виписка по картці ОСОБА_1 не містить даних про встановлення кредитного ліміту станом на 21 лютого 2020 року.
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №б/н від 21 лютого 2020 року, укладеного між АТ «Акцент-Банк» та клієнтом ОСОБА_1 станом на 04 листопада 2023 року загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 49 550 грн. 74 коп.; залишок заборгованості за тілом кредиту - 44 199 грн. 20 коп.; залишок заборгованості за тілом кредиту (прострочений) - 5 351 грн. 54 коп.; загальний залишок заборгованості за процентами - 7 849 грн. 88 коп.; залишок заборгованості за процентами на поточну заборгованість - 3 160 грн. 62 коп.; залишок заборгованості за процентами на прострочену заборгованість - 4 689 грн. 26 коп., всього - 57 400 грн. 62 коп.
Відповідно до довідки за картами, ОСОБА_1 відкрито рахунок № НОМЕР_1 та видано картку № НОМЕР_2 , строк дії до грудня 2024 року. Водночас у довідці не зазначено дату відкриття рахунку та дату видачі картки.
Відповідно до довідки за лімітами ОСОБА_1 за кредитним договором б/н від 21 лютого 2020 року встановлено ліміт 21 лютого 2020 року у розмірі 15 000 грн. 00 коп.; 19 листопада 2020 року - збільшено до 28 000 грн. 00 коп.; 13 липня 2021 року  - збільшено до 35 000 грн. 00 коп., 01 березня 2022 року - зменшено до 33 712 грн. 00 коп., 01 березня 2022 року - збільшено до 49 600 грн. 00 коп. Водночас, у довідці не зазначено номер картки на яку встановлено ліміт.
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, комісії, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Не містить укладений у вигляді заяви-анкети кредитний договір від 21 лютого 2020 року № б/н, підписаний сторонами, і строку повернення кредиту. Відсутні докази і щодо здійснення будь-якого руху коштів по рахунку, який просив відкрити відповідач при підписання анкети-заяви від 21 лютого 2020  року, зокрема, не надано навіть виписки по рахунку, на який, за доводами сторони позивача, було встановлено кредитний ліміт. Крім того, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки АТ «Акцент-Банк» не надано доказів на підтвердження видачі відповідачеві та у який саме спосіб, визначений Умовами, кредитної картки та розміру наданого кредиту у виді встановленого ліміту на певну суму, руху коштів на відкритому рахунку, тому перевірити розмір нарахованих як суми боргу, так і процентів та штрафних санкцій відповідачу не є можливим. Отже, доводи позивача щодо розміру нарахованих сум заборгованості не підтверджені жодними належними доказами, хоча навіть операції в електронному виді можуть та мають бути підтверджені певними доказами, а правових підстав приймати бездоказово позицію позивача як апріорі істинну тільки тому, що позивачем є банківська установа, законом не встановлено і у суду таких повноважень немає. В ході розгляду справи позивачем не було доведено факту видачі відповідачу кредитних коштів у заявленому позивачем розміру.
Апеляційний суд по суті погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
В частинах 1 та 2  статті 207 ЦК України закріплено, що правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно статтей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору відповідно до ч. 1  статті 638 ЦК України є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Частино 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаї ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України  за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.                                                         
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля. Перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому Друга сторона не може запропоновувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Акцент-Банк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статтей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
У заяві позичальника від 21 лютого 2020 року процентна ставка не зазначена.
Банк, пред`являючи вимоги про погашення заборгованості по кредитному договору, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами.
Позивач, обґрунтовуючи право вимоги про стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку заборгованості за договором від 21 лютого 2020 року, посилався на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» розміщена на сайті та Тарифи як невід`ємні частини спірного договору.
При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови кредитування розумів відповідач, був ознайомлений і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ «Акцент Банк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та, зокрема, саме в зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах та порядках нарахування.
За таких обставин, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами є правильним.
Також, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту видачі відповідачу кредитної картки та розміру наданого кредиту у виді встановленого ліміту на певну суму, руху коштів на відкритому рахунку. Відсутність доказів видачі кредитної картки та розміру кредиту позбавляє суд можливості перевірити розмір нарахованих сум боргу, процентів відповідачу (аналогічний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 27 березня 2020 року у справі № 703/3063/18).
Надана суду виписка по картці ОСОБА_1 , не містить даних про видачу їй кредитних коштів, як і інформації про встановлення будь-якого кредитного ліміту.
За таких обставин, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача в порядку повернення кредиту будь-яких коштів є правильним.
Оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження фактичної видачі кредиту, відсутні підстави вважати, що відповідач прийняв пропозицію до укладення договору. Сам лише факт підписання анкети-заяви не свідчить про видачу кредиту відповідачу.
Крім того, оскільки в матеріалах справи відсутня заява відповідача про визнання позову, і оскільки саме на позивача в силу положень ст. 12, 13 ЦПК України покладається доведення обставин, на які він посилається на підтвердження своїх вимог, неподання ОСОБА_1 відзиву на позовну заяву та апеляційну скаргу із запереченнями проти викладених позивачем обставин, зустрічних доказів, саме по собі не свідчить про визнання нею обставин, на які посилається банк, або наявність підстав для визнання судом цих обставин встановленими.
Враховуючи зазначене, висновки суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову відповідають фактичним обставинам справи, судом повно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що у відповідності до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -  
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» залишити без задоволення.
Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 07 лютого 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді                                                                                    Фінагеєв В.О.
                                                                                   
   Кашперська Т.Ц.
      
             Яворський М.А.