КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження                                                             Доповідач- Кафідова О.В.
№ 22-ц/824/8690/2024                                          

                                      П О С Т А Н О В А
 
                             І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
 
         м. Київ                                                                                          Справа № 759/14959/23

22 квітня 2024року Київський апеляційний суд у складі  колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді  - Кафідової О.В.
суддів                       - Оніщука М.І.
                                  - Шебуєвої В.А 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвоката Могилея Сергія Володимировича на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 14 листопада 2023 року, ухвалене під головуванням судді  Журибеди О.М. у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Киїївводоканал» до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги, -
в с т а н о в и в:
 
У серпні 2023 року Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Киїївводоканал» (далі - ПрАТ «АК «Київводоканал») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,  ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з центрального водопостачання та центрального водовідведення.
В обґрунтування позовних вимог ПрАТ «АК «Київводоканал» зазначало, що відповідачі є споживачами житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 . 
05 серпня 2014 року в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) щодо надання ПрАТ «АК «Київводоканал, як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) (далі - договір).
Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов Договору. У разі відмови споживачів від отримання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення холодної та гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал» для оформлення припинення надання цих послуг.
Відповідно до пункту 1.1 договору ПрАТ «АК «Київводоканал» зобов`язується надавати споживачу відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньобудинкових систем), а останній, в свою чергу, зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.
Пунктом 3.1 договору визначено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. За договором застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.
У порушення умов договору щодо повної та своєчасної оплати спожитих в період з 01 січня 2017 року по 31 травня 2023 року послуг з водопостачання та водовідведення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 не виконали належним чином, внаслідок чого у них виникла заборгованість у розмірі 77 256,92 грн. Також у відповідачів наявна заборгованість щодо внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку у розмірі 791, 40 грн. Крім того, у зв`язку з простроченням оплати спожитих житлово-комунальних послуг, відповідачі зобов`язані сплатити на користь ПрАТ «АК «Київводоканал» 3% річних у розмірі 8 921,86 грн та інфляційні втрати у розмірі 43581, 83 грн.
Враховуючи наведене, позивач просив стягнути з відповідачів на свою користь заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з центрального водопостачання та центрального водовідведення у розмірі 78 048,32 грн, 3% річних у розмірі 8 921, 86 грн, інфляційні втрати у розмірі 43581, 83 грн, витрати по оплаті судового збору у розмірі 2 684, 00 грн та витрати за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав у розмірі 35, 00 грн.
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 14 листопада 2023 року позов ПрАТ «АК «Київводоканал» до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,     ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 на користь ПрАТ «АК «Київводоканал» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з центрального водопостачання та центрального водовідведення в розмірі 78 048, 32 грн, 3% річних в розмірі 8 921, 86 грн, інфляційних втрат в розмірі 43 581, 83 грн, а всього                    130 552 (сто тридцять тисяч п`ятсот п`ятдесят дві) грн. 01 коп.
 Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 на користь ПрАТ «АК «Київводоканал» судовий збір у розмірі 2 684,00 грн та витрат за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав у розмірі 35,00 грн,              а саме по 44,00 грн з кожного.
Не погоджуючись з рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 14 листопада 2023 року, 24 лютого 2024 року представник відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 - адвокат Могилей С. В. подав апеляційні скарги, в яких просив скасувати рішення Святошинського районного суду м. Києва від 14 листопада 2023 року в частині солідарного стягнення з вказаних відповідачів заборгованості та ухвалити в цій частині  нове рішення, яким відмовити у задоволенні заявлених до них позовних вимог. 
  Доводи апеляційних скарг зводяться до того, що ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 є неналежними відповідачами в цій справі, оскільки вони не є власниками  квартири АДРЕСА_2 ,  не є тими особами, які за згодою власника користувалися вказаним об`єктом нерухомого майна і отримували житлово-комунальні послуги від ПрАТ «Київводоканал» у період із 01 січня 2017 року по 31 травня 2023 року.
16 квітня 2024 року від представника позивача Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» Тараненка Сергія Васильовича до Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому представник зазначав, що відповідачі були обізнані про розгляд справи, а тому відповідно до вимог ч. 3 ст. 367 ЦПК України відсутні підстави для долучення до матеріалів справи доказів. 
Щодо витрат на правничу допомогу зазначає, що заявлений відповідачами розмір витрат на правничу допомогу не відповідає фактичному об`єму виконаний послуг. Звертає увагу суду на те, що один і той самий представник вивчав матеріали справи та готував кожному з апелянтів скаргу, які є ідентичними, а тому вважає, що витрати на правничу допомогу підлягають зменшенню до 1,00 грн. 
З огляду на вище викладене просив суд апеляційні скарги залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. 
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги представника відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 -  адвоката Могилей С. В. підлягають задоволенню.
Відповідно до частини першої статті 367 ЦК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
З огляду на доводи апеляційних скарг, апеляційним судом переглядається рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог, заявлених до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 . 
Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив із того, що останні у порушення умов договору не сплачували спожиті у період із 01 січня 2017 року по 31 травня 2023 року послуги з водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок чого у них, як у споживачів таких послуг, виникла заборгованість, яка підлягає стягненню в судовому порядку.
Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції не погоджується, з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом.
05 серпня 2014 р. в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал, в подальшому перейменованим у ПрАТ «АК «Київводоканал» - позивача, як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж).
Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов договору. Що у разі відмови споживачів від отримання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення холодної та гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал» для оформлення припинення надання цих послуг.
Відповідно до пункту 1.1 договору, ПрАТ «АК «Київводоканал» зобов`язується надавати Відповідачу відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньобудинкових систем), а Відповідач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.
Відповідно до пункту 3.1 договору, розрахунковим періодом с календарний місяць. За цим договором застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.
Згідно з розрахунком наданим позивачем заборгованість за послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 становить  78 048,32 грн.
Договір постачання послуг з центрального водопостачання та водовідведення холодної та гарячої води побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання послуг з центрального водопостачання та водовідведення холодної та гарячої води, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.
Розпорядженням Київського міського голови від 19 лютого 2016 року  № 125/1 АДРЕСА_1 перейменовано на АДРЕСА_1.
Згідно відповіді КП КМР «Київське МБТІ» від 13 лютого 2024 року вих. № 4647 квартира АДРЕСА_2 на праві власності не зареєстрована (том 1  а. с. 141).
Згідно з копією паспорта ОСОБА_1 , останній був зареєстрований у квартирі АДРЕСА_2 з 17 травня 1991 року по 28 квітня 2009 року (том 1 а. с. 113-114). 
ОСОБА_3 у вищезазначеній квартирі був зареєстрований у період із 12 серпня 1987 року по 21 вересня 2010 року, що підтверджується копією паспорта останнього (том 1 а. с. 161-164).
У свою чергу, як вбачається з копії паспорта ОСОБА_2 остання знята з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою 24 жовтня 2006 року (том 1 а. с. 138-138а)
  Відповідно до витягів з реєстру територіальної громади, доданих до апеляційних скарг, ОСОБА_1 з 06 травня 2009 року, ОСОБА_2 з 10 листопада 2006 року, ОСОБА_3 з 29 вересня 2010 року зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3 .
Згідно статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.
Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що власник приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - власник) - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку.
Управитель - особа, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд (далі - управління будинком) і забезпечує його належну експлуатацію відповідно до закону та умов договору.
Житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.
Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.
Виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.
Відповідно до пункту 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки.
Аналогічні положення містяться в статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», згідно яких споживач зобов`язаний, зокрема, укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
За положеннями статті 9 цього Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Згідно положень статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.
Крім того, статтею 10 ЖК України встановлено, що громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію, а статтею 66 ЖК України передбачено, що плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири.
Так, у статті 67 ЖК України зазначено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, а стаття 68 ЖК України на власників квартир покладає обов`язок своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
Згідно з положеннями частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Звертаючись до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 позивач не надав суду належних та переконливих доказів на підтвердження того, що останні у період із 01 січня 2017 року по 31 травня 2023 року були споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення холодної та гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 .
При цьому, судом встановлено, що у спірний період ОСОБА_2 ,                  ОСОБА_1 , ОСОБА_3 не були власниками вказаної квартири та не були зареєстровані в ній.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 слід відмовити, в зв`язку з недоведеністю позивачем належними та допустимими доказами заявлених до них позовних вимог.
За змістом частин першої, четвертої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
У зв`язку з наведеним, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3  заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в розмірі 78048, 32 грн, 3% річних в розмірі     8921, 86 грн, інфляційних втрат в розмірі 43581, 83 грн, а всього 130 552,01 грн, судового збору та витрат за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про відмову в задоволенні таких вимог. 
  Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частини тринадцята статті 141 ЦПК України).
Оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційних скарг, то з ПрАТ «АК «Київводоканал» на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 підлягає стягненню сплачений останніми судовий збір за подання апеляційних скарг в розмірі 4026,00 грн окремо на кожного.
Відповідно до статті 133 ЦПК Україна правнича допомога є складовою судових витрат.
Частинами другою-четвертою статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони.
Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони.
При цьому витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Тобто, ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, необхідність, розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
  У апеляційних скаргах заявники просили стягнути з ПрАТ «АК «Київводоканал» на їх користь витрати на правничу допомогу, понесені ними у зв`язку з підготовку апеляційної скарги та її розглядом судом апеляційної інстанції в розмірі по 5 000,00 грн на кожного окремо.
На підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу представник заявників надав договори про надання професійної правничої допомоги, акти-розрахунки прийому-передачі виконаних робіт, в яких сторони погодили, що вартість послуг адвоката по представленню інтересів заявників складає 5 000,00 грн (за кожним договором окремо) та квитанції до прибуткового касового ордера. 
Аналізуючи подані представником ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвокатом Могилеєм Сергієм Володимировичем докази щодо понесених відповідачами витрат  на правову допомогу та доводи заперечень, поданих представником позивача, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що  доведеними, обґрунтованими та співмірними складності справи  та об`єму виконаної  адвокатом роботи  є витрати на  правову допомогу,  у розмірі  1 700,00 грн. за кожну апеляційну скаргу, оскільки адвокат Могилєєв Сергій Володимирович є представником одразу трьох відповідачів та подані представником відповідачів апеляційні скарги фактично за своїм змістом є ідентичні.     
Керуючись статтями 141, 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційні скарги представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвоката Могилея Сергія Володимировича задовольнити частково.
Рішення Святошинського районного суду м. Києва  від 14 листопада 2023 року в частині стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Киїївводоканал» заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в розмірі 78 048, 32 грн, 3% річних в розмірі 8 921, 86 грн, інфляційних втрат в розмірі 43 581, 83 грн, судового збору та витрат за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні зазначених позовних вимог.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Киїївводоканал» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подачу апеляційної скарги до суду в розмірі 4026,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1700,00 грн, а всього 5 726,00 грн. 
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Киїївводоканал» на користь ОСОБА_2 судовий збір за подачу апеляційної скарги до суду в розмірі 4026,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1700,00 грн, а всього 5 726,00 грн. 
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Киїївводоканал» на користь ОСОБА_3 судовий збір за подачу апеляційної скарги до суду в розмірі 4026,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1700,00 грн, а всього 5 726,00 грн. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених  п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий:                                              Судді: