Справа № 303/5720/21

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        21 травня 2024 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі: 
головуючого-судді: Собослой Г.Г.,
суддів: Кожух О.А., Джуга С.Д.,
з участю секретаря: Терпай С.М..
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу м. Мукачево на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 23 вересня 2021 року у справі № 303/5720/21 (Головуючий: Кость В.В.), - 
В С Т А Н О В И Л А :
У липні 2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися в суду із позовом до військової частини НОМЕР_1 , квартирно-експлуатаційного відділу міста Мукачева Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України про визнання незаконним та скасування п. 1.10 наказу, зобов`язання вчинити дії та визнання права на виключення квартири з числа службового житла, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 17.11.2020 №394 був звільнений з військової служби на підставі статті 26 частини 1 пункту «а» у запас, частини 5 пункту 2 підпункту «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»; ОСОБА_2 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.08.2020 №170-ре була звільнена з військової служби на підставі статті 26 частини 1 пункту «а» у запас, частини 5 пункту 2 підпункту «б» (за станом здоров`я) Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». На день звільнення з військової служби вислуга років позивача ОСОБА_1 становила 26 років 05 місяців 2 дні – календарна вислуга, позивача ОСОБА_2 – 26 років 02 місяці 10 днів. З 18.02.2008 позивач ОСОБА_1 перебував на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов в загальній черзі, а з 05.10.2015 він та ОСОБА_2 – у першочерговій черзі. Однак на підставі рішення та Наказу позивачів виключено з обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов, у зв`язку з припиненням трудових відносин. Вказаний пункт рішення вважають незаконним, оскільки вони мають вислугу більше 20 років, і житлом, для постійного проживання, не забезпечувалися.
       Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 23 вересня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено.
Визнано незаконним та скасувати рішення об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом від 18.02.2021 №4 в частині зняття капітана ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з квартирного обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання при військовій частині НОМЕР_1 із загальної, першочергової квартирної черги.
Скасовано п. 1.10 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27.02.2021 року №405 «Про затвердження рішення протоколу засідання об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом від 18.02.2021 №4» у частині зняття капітана ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з квартирного обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов, шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання при військовій частині НОМЕР_1 із загальної, першочергової квартирної черги.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 в особі об`єднаної житлової комісії поновити капітана запасу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання при військовій частині НОМЕР_1 в загальній черзі з 19 листопада 2013 року, в першочерговій черзі з 26 червня 2015 року.
Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право на виключення квартири, житловою площею 18 кв.м., загальною площею 35,1 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 з числа службового житла.
Зобов`язано Квартирно-експлуатаційний відділу міста Мукачева Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України (КЕВ м. Мукачева) подати до оформлення документи для виключення з числа службового житла квартири, житловою площею 18 кв.м., загальною площею 35,1 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 .
       Не погоджуючись із даним рішенням суду першої інстанції Квартирно-експлуатаційного відділ м. Мукачева подало апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення суду як таке, що ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права, так як на даний час Міністерство Оборони України згідно доручення заступника Міністра Оброни України від 12.12.2019 № 19360/з заборонило виключати житло з числа службового, у зв`язку з реформуванням шляхів забезпечення житлом звільнених військових, та з метою створення фонду службового житла. Рішення про надання такого житла ухвалюється заступником Міністра Оборони України. Крім цього, позивачі повинні перебувати на квартирному обліку, інформацію перебування/не перебування військовослужбовця на квартирному обліку надає уповноважений орган військової часини, де проходить службу військовослужбовець. На час звернення позивачами до суду до КЕВ м. Мукачево з військової частини НОМЕР_1 такого рішення не надходило. Позивачі не перебувають на квартирному обліку в КЕВ м. Мукачево, що суперечить нормам наказу МО України від 31.07.2018 р. №380 «Про затвердження Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями». Посилання позивачів на норму ст.. 125 ЖК УРСР, яка передбачає не виселення мешканців зі службового житла не може бути прийнята до уваги, оскільки позивачів ніхто не виселяє зі службового приміщення. У п.6 резолютивної частини рішення суду, формулюючи зобов`язання про задоволення позовної вимоги, заявленої до КЕВ м. Мукачева, суд не зазначив, куди він вважає за потрібне подати до оформлення документи про виключення з числа житла, яке він займає, з числа службового, у зв`язку з нечіткістю даного формулювання таке рішення не підлягає виконанню. 
       Від представників військової часини НОМЕР_1 та квартирно-експлуатаційного відділу м. Мукачево Західного територіального управління МОУ надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутності, а ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на неодноразові виклики до суду апеляційної інстанції не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були належним чином повідомленні і їх неявка не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України.
       Перевіривши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного висновку.
Частиною 3 статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляд і вирішення справи.
Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Згідно із частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Пунктами 1, 2 частини першої статті 4 КАС України визначено, що адміністративна справа – це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
Частиною четвертою статті 5 КАС передбачено, що суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.
Згідно з пунктом 17 частини першої статті 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Пунктом 2 частини першої статті 19 КАС України установлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема , спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом для захисту своїх житлових прав, так як бездіяльність відповідача має наслідком унеможливлення реалізації права на житло, передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та Конституції України.
Разом з тим, в обґрунтування позовних вимог позивачі посилались на порушення їхніх прав, як військовослужбовців, а саме не виконання відповідачами обов`язку із забезпечення належними жилими приміщеннями. Такий обов`язок органів державної влади є складовою системи соціального захисту військовослужбовців відповідно до приписів Конституції України та Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Відповідно до частини першої та четвертої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» - військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим Законом, відповідними положеннями про проходження військової служби, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, Статутами та іншими нормативно-правовими актами.
Наведені норми права передбачають, що військова служба належить до служби публічної.
Відповідно до ст.. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Порядок вчинення відповідних дій та прийняття рішень житловими комісіями військових частин та КЕВ врегульовані Інструкцією з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року № 380.
Отже, у спірних правовідносинах відповідачі у межах та в порядку, встановленому Інструкцією, наділені повноваженнями приймати рішення, що впливають на можливість реалізації позивачами права на соціальну гарантію, надану їм в силу особливого статусу військовослужбовця.
У справі, що переглядається, спір стосується проходження публічної (військової) служби, у зв`язку з якою держава передбачила відповідні соціальні гарантії (пільги), а саме забезпечення військовослужбовців жилими приміщеннями, а відповідачі у цих правовідносинах виконують публічно-владні управлінські функції, спір, що виникли між сторонами, є адміністративно-правовим, а тому така справа підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.
Враховуючи наведене, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України із роз`ясненням позивачам права протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
Керуючись ст. ст. 255, 374, 377, 381-384 ЦПК України, судова колегія, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Мукачево задовольнити частково.
Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 23 вересня 2021 року скасувати у частині вирішення позовних вимог про зобов`язання вчинити дії, а провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до військової частини НОМЕР_1 та ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Міністерство оборони України про зобов`язання вчинити дії закрити.
Роз`яснити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , що розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду і протягом десяти днів з дня отримання копії постанови позивачі можуть звернутися до Закарпатського апеляційного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено – 31 травня 2024 року.

Головуючий:

Судді: