ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
06 червня 2024 року           справа №360/131/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Гаврищук Т.Г., суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 р. у справі №360/131/24 (головуючий І інстанції Є.О. Кисельова) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                        УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області щодо нездійснення розрахунку розміру пенсії позивача з врахуванням ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Одеській області здійснити розрахунок розміру пенсії позивача з врахуванням ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», здійснивши відповідний перерахунок пенсії з дати її призначення, тобто з 29.07.2023.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» без врахування положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати ОСОБА_1 з 29 липня 2023 року пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з урахуванням раніше виплачених сум.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування доводів зазначає, що завдання з розгляду заяви про призначення пенсії позивача Головним управлінням виконано, надалі правовідносини з позивачем мають відбуватися з органом Пенсійного фонду за місцем проживання позивача, а саме — з Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області. І саме до останнього позивач мав би позиватись з питанням здійснення розрахунку розміру пенсії позивача з врахуванням ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Прийняття рішень про поновлення виплати пенсії, про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший або про відмову переведення з одного виду пенсії на інший та визначення її розміру відноситься виключно до компетенції органів Пенсійного фонду.
Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 .
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24.11.2023 по справі №420/23087/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо неврахування позивачу до пільгового підземного стажу, який дає право на пенсію згідно з частиною 3 статті 114 Закону № 1058-IV періодів його роботи машиністом електровозу підземним з повним робочим днем під землею з 15.05.1997 по 21.05.1997, з 30.05.1997 по 30.05.1997, з 02.06.1997 по 02.06.1997, з 14.03.1998 по 14.03.1998, з 07.05.1998 по 31.05.1998, з 04.11.1998 по 04.11.1998, з 28.01.1999 по 05.02.1999, з 16.02.1999 по 13.03.1999, з 08.04.1999 по 12.04.1999, з 07.04.2000 по 07.04.2000, з 20.07.2000 по 24.07.2000, з 19.05.2003 по 31.12.2004, з 29.06.2011 по 30.06.2011, з 31.05.2012 по 31.05.2012, з 31.07.2012 по 31.07.2012, з 30.08.2012 по 31.08.2012, з 27.04.2013 по 30.04.2013, з 31.05.2013 по 31.05.2013, з 29.08.2013 по 31.08.2013, з 31.05.2014 по 31.05.2014, з 31.05.2015 по 31.05.2015, з 30.11.2016 по 30.11.2016, з 31.05.2017 по 31.05.2017, з 30.08.2017 по 31.08.2017, з 29.05.2019 по 31.05.2019, з 30.08.2021 по 31.08.2021, з 01.10.2021 по 31.03.2022.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 122950002244 від 07.08.2023 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах згідно ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV з дати звернення, тобто з 29.07.2023, зарахувавши до пільгового підземного стажу, який дає право на пенсію згідно з частиною 3 статті 114 Закону №1058-IV періодів його роботи машиністом електровозу підземним з повним робочим днем під землею з 15.05.1997 по 21.05.1997, з 30.05.1997 по 30.05.1997, з 02.06.1997 по 02.06.1997, з 14.03.1998 по 14.03.1998, з 07.05.1998 по 31.05.1998, з 04.11.1998 по 04.11.1998, з 28.01.1999 по 05.02.1999, з 16.02.1999 по 13.03.1999, з 08.04.1999 по 12.04.1999, з 07.04.2000 по 07.04.2000, з 20.07.2000 по 24.07.2000, з 19.05.2003 по 31.12.2004, з 29.06.2011 по 30.06.2011, з 31.05.2012 по 31.05.2012, з 31.07.2012 по 31.07.2012, з 30.08.2012 по 31.08.2012, з 27.04.2013 по 30.04.2013, з 31.05.2013 по 31.05.2013, з 29.08.2013 по 31.08.2013, з 31.05.2014 по 31.05.2014, з 31.05.2015 по 31.05.2015, з 30.11.2016 по 30.11.2016, з 31.05.2017 по 31.05.2017, з 30.08.2017 по 31.08.2017, з 29.05.2019 по 31.05.2019, з 30.08.2021 по 31.08.2021, з 01.10.2021 по 31.03.2022.
Судом встановлено, що рішенням від 02.01.2024 за №122950002244 на виконання рішення суду, ОСОБА_1 було призначено пенсію за віком згідно з частиною 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 29.07.2023. Страховий стаж (повний) позивача склав – 49 років 0 місяців 18 днів, страховий стаж до 01.01.2004 – 9 років 3 місяці 18 днів, страховий стаж після 01.01.2004 – 17 років 9 місяців 0 днів, додаткові роки за Списком № 1 - 22 роки 0 місяців 0 днів, в тому числі роботи підземні, проф. за пост. № 202 (25) – 25 років 10 місяців 9 днів. Вказані відомості також підтверджуються розрахунком РС-право.
Сторони визнають, що пенсію позивачу було призначено без врахування положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
При вирішенні справи суд виходить з наступного.
В силу ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 ст. 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 2 вересня 2008 року №345-VI (далі - Закон№345-VI) дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві та уранові руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та членів їх сімей.
Статтею 8 Закону України № 345-VI передбачено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону 1058-IV в редакції на час звернення позивача з заявою, мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи в розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Аналіз зазначених норм дає можливість дійти висновку, що дія цього Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» поширюється на працівників, які зайняті на підземних роботах повний робочий день за Списком № 1, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Отже, обов`язковою умовою для застосування положень Закону № 345-VI є зайнятість особи на підземних роботах протягом повного робочого дня, а тому вказана обставина є вирішальною.
Аналогічний правовий висновок був викладений Верховним Судом у постановах від 27 серпня 2020 року у справі №442/3559/17, 13 жовтня 2020 року у справі № 442/3555/17, від 29.12.2021р. у справі № 345/2562/17, від 02 грудня 2021 року у справі №280/281/17.
Як встановлено матеріалами справи, пільговий стаж позивача за списком № 1 складає більше 15 років, що дає йому право для перерахунку розміру пенсії у відповідності до приписів статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Отже враховуючи те, що позивач має після призначення пенсії на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.11.2023 року по справі № 420/23087/23 пільговий стаж на підземних роботах, та роботах за Пост. № 202 більше 15 років, відповідач при розрахунку розміру пенсії зобов`язаний був врахувати положення абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону № 1058 та ст. 8 Закону №345-VI.
Доводи апелянта, що позивач мав би позиватись до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області з питанням здійснення розрахунку розміру пенсії з врахуванням ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», колегія судів не приймає, оскільки при призначенні пенсії на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.11.2023 по справі № 420/23087/23 відповідач зобов`язаний був керуватися положеннями чинного пенсійного законодавства та відповідно здійснити розрахунок розміру пенсії при його перерахунку керуючись вимогами статті 28 Закону № 1058 та з урахуванням положень ст. 8 Закону № 345-VI.
При цьому, право на розрахунок пенсії відповідно до Закону № 345 не пов`язано з поданням заяви про перерахунок пенсії, а пенсійний орган, з врахуванням стажу та характеру роботи, зобов`язаний сам при розрахунку розміру пенсії застосувати положення Закону № 345 за наявності відповідних підстав.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).
Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 21 травня 2013 року № 21-87а13.
За унормуванням п. 7 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України в разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Отже, суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача вчинити певні дії, і це прямо вбачається з п. 4 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України.
За приписами ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
При цьому спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
На підставі викладеного, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати ОСОБА_1 з 29 липня 2023 року пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з урахуванням раніше виплачених сум.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

                                                         ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 р. у справі №360/131/24 - залишити без задоволення.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 р. у справі №360/131/24 - залишити без змін.
Повне судове рішення 06 червня 2024 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя:                                                                                                    Т.Г. Гаврищук

Судді:                                                                                                                          А.А. Блохін

                                                                                                                                    І.В. Сіваченко