ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
24 квітня 2024 року
м. Київ
 
справа № 686/16569/22
провадження № 61-1306св23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
судді-доповідача - Пророка В. В.,
суддів Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Олійник А. С., Петрова Є. В.
 
розглянув в порядку письмового провадження справу за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 18 січня 2023 року у складі колегії суддів Костенка А. М., Гринчука Р. С., Спірідонової Т. В.,
 
у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Фірма «Хмельницькбуд» до ОСОБА_1 , третя особа - державний реєстратор Хмельницької міської ради Юзькова Ірина Вікторівна, про скасування рішення державного реєстратора.
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У серпні 2022 року ПрАТ «Фірма «Хмельницькбуд» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило скасувати рішення державного реєстратора Юзькової І. В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 14 січня 2021 року № 56142229 «Про проведення державної реєстрації права власності, форма власності: приватна, на гараж блок № НОМЕР_1 (два гаражі обладнані чотирма дверима, що розташований: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки (відсутній), за суб`єктом: ОСОБА_1 , податковий номер/серія номер паспорта (НОМЕР_2)».
Короткий зміст судових рішень
 
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 жовтня 2022 року у складі судді Заворотної О. Л. позов залишено без розгляду.
 
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що ПрАТ «Фірма «Хмельницькбуд» вчетверте подало цей позов до ОСОБА_1 про скасування рішення державного реєстратора (три таких позови подано в справах № 686/10728/21, № 686/6292/21, № 686/4571/21), що на думку суду є зловживанням процесуальними правами, а тому на підставі частини третьої статті 44 ЦПК України позов в цій цивільній справі підлягає залишенню без розгляду.
 
Постановою Хмельницького апеляційного суду від 18 січня 2023 року апеляційну скаргу ПрАТ «Фірма «Хмельницькбуд» задоволено. Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 жовтня 2022 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
 
Суд апеляційної інстанції керувався тим, що відсутні підстави для висновку про зловживання позивачем своїми процесуальними правами.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У січні 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Хмельницького апеляційного суду від 18 січня 2023 року, у якій просив її скасувати, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
 
Рух справи у суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 03 квітня 2023 року відкрите касаційне провадження у справі та витребувано матеріали справи з суду першої інстанції.
 
25 квітня 2023 року справу розподілено колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в складі Пророка В. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.
 
Ухвалою Верховного Суду у від 08 квітня 2024 року справа призначена до судового розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п'яти суддів.
 
09 квітня 2024 року справа розподілена колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Олійник А. С., Петрова Є. В.
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
 
Касаційна скарга мотивована тим, що позивач подає до суду безпідставні позови, оскільки безпідставно вважає своєю власністю гараж, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . 
 
Заявник вказує, що поданий позов в цій справі є аналогічним раніше поданим позовам, а тому позивач зловживає своїми процесуальними правами. 
 
Відзив на касаційну скаргу 
 
У травні 2023 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому ПрАТ «Фірма «Хмельницькбуд» просить постанову апеляційного суду залишити без змін, а касаційну скаргу без задоволення. 
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише у межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку та ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
 
Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції без змін, оскільки її ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
 
Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
 
Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
 
Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).
 
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
 
У пункті 8 частини другої статті 129 Конституції України визначено, що до основних засад судочинства належить забезпечення права на апеляційний перегляд справи.
 
Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.
 
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).
 
У § 36 рішення у справі «Bellet v. France» від 04 грудня 1995 року, заява № 23805/94, ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».
 
При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97 проти України» від 21 жовтня 2010 року).
 
Аналогічні правові висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах містяться в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2019 року в справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18).
 
Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду [див., зокрема постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справа № 582/18/21 (провадження № 61-20968сво21)].
 
Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).
 
Відповідно до частини другої статті 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.
 
Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (частини третя-четверта статті 44 ЦПК України).
 
Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. Не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом (стаття 13 ЦК України).
 
Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу (частина третя статті 16 ЦК України).
 
Тлумачення вказаних норм свідчить, що потрібно розмежовувати зловживання процесуальними правами та зловживання матеріальними (цивільними) правами. Вказані правові конструкції відрізняються як по суті, так і за правовими наслідки щодо їх застосування судом. При зловживанні процесуальними правами суд має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання, позов, чи застосувати інші заходи процесуального примусу. Натомість правовим наслідком зловживання матеріальними (цивільними) правами може бути, зокрема, відмова у захисті цивільного права та інтересу, тобто відмова в позові.
 
Вказаний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 09 серпня 2023 року у справі № 932/4154/22 (провадження № 61-10679св22).
 
Суд встановив, що у справі № 686/4571/21 ПрАТ «Фірма «Хмельницькбуд» звернулося до суду з позовом до державного реєстратора Хмельницької міської ради Юзькової І. В., третя особа - ОСОБА_1 , про визнання незаконним рішення державного реєстратора та скасування запису, проте ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 лютого 2021 року відмовлено у відкритті провадження у справі, оскільки цей позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
 
У справі № 686/6292/21 ПрАТ «Фірма «Хмельницькбуд» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - державний реєстратор Хмельницької міської ради Юзькова І. В., про скасування запису про право власності та визнання незаконним рішення державного реєстратора, який ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 травня 2021 року залишено без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 257 ЦПК України, оскільки позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.
 
У справі № 686/10728/21 ПрАТ «Фірма «Хмельницькбуд» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про скасування рішення державного реєстратора та скасування запису про право власності, ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 травня 2022 року позов залишено без розгляду на підставі пункту 11 частини першої статті 257 ЦПК України, оскільки на думку суду позовна заява ПрАТ «Фірма «Хмельницькбуд» у справі № 686/6292/21, яка подана до суду 11 березня 2021 року, містить позовні вимоги, по яких позивачем вже подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав, хоча на час постановлення даної ухвали в справі розгляд справи № 686/6292/21 закінчений ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 травня 2021 року.
 
Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09 липня 2020 року у справі № 922/404/19).
 
Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу» [див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19)].
 
Підстава позову - це фактичні обставини (юридичні факти), на яких ґрунтується вимога позивача та з наявністю або відсутністю яких закон пов`язує виникнення чи припинення матеріально-правових відносин між сторонами [див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 червня 2023 року у справі № 522/13894/22 (провадження № 61-5564св23)].
 
Отже, у справі № 686/4571/21 позивач заявляв інші позовні вимоги ніж в цій цивільній справі, при цьому у відкритті провадження в справі № 686/4571/21 відмовлено, оскільки спір не підлягав розгляду в порядку цивільного судочинства.
 
В цивільній справі № 686/6292/21 позивач також заявляв інші позовні вимоги, ніж в цій цивільній справі, при цьому в цивільній справі № 686/6292/21 позов залишено без розгляду за заявою позивача, оскільки, як пояснив позивач, змінилася практика Верховного Суду і належним способом захисту порушеного права є скасування рішення державного реєстратора, а не запису про реєстрацію права власності.
 
У справі № 686/10728/21 суд залишив позов ПрАТ «Фірма «Хмельницькбуд» з підстав які не залежали від волі позивача, посилаючись на справу № 686/6292/21, хоча її розгляд на час винесення ухвали по справі № 686/10728/21 (04 травня 2022 року) вже був закінчений 05 травня 2021 року.
 
Враховуючи підстави і предмет позовів, склад сторін, зміст судових рішень у справах № 686/4571/21, № 686/6292/21, № 686/10728/21 і в цій справі, Верховний Суд погоджується із апеляційним судом, що відсутні підстави для висновку про зловживання позивачем своїми процесуальними правами шляхом подання вищевказаних позовів.
 
Щодо судових витрат
 
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
 
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
 
Враховуючи, що справа направляється для продовження розгляду до суду першої інстанції, розподіл судових витрат Верховний Суд не здійснює.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Відповідно до частини третьої статті 406 ЦПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.
 
Згідно із пунктом 1 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
 
Частиною першою статті 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Верховний Суд встановив, що судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність постановленого судового рішення не впливають.
 
Враховуючи наведене, Верховний Суд зробив висновок, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції - без змін.
 
Керуючись статтями 389, 400, 406, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
 
Постанову Хмельницького апеляційного суду від 18 січня 2023 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Відповідно до частини третьої статті 415 ЦПК України постанову оформив суддя Грушицький А. І.

Суддя-доповідач                                                                     В. В. Пророк
Судді:                                                                                                          А. І. Грушицький
                                                                                                                      І. В. Литвиненко 
                                                                                                                      А. С. Олійник
                                                                                               Є. В. Петров