ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 року	 	Справа № 593/278/24 пров. № А/857/10448/24	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
судді-доповідача – Качмара В.Я.,
суддів – Гудима Л.Я., Мікули О.І.,
при секретарі судового засідання – Гладкій С.Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 12 квітня 2024 року (суддя Крамар В.М., м.Бережани), -
ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (далі – ГУНП) в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 16.02.2024 серія БАД №216840 (далі – Постанова).
Рішенням Бережанського районного суду Тернопільської області від 12 квітня 2024 року позов задоволено.
Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
В доводах апеляційної скарги вказує, що дії працівника поліції при складанні Постанови є правомірними, Постанова прийнята на підставі та у межах повноважень у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Крім того, позивач фактично визнав факт вчинення правопорушення.
Позивач  відзиву на апеляційну не подав.
Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС), вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції, виходив з того, що позивачем не допущено інкримінованого йому правопорушення.
Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 16.02.2024 о 23:27 год в м.Бережани по вул.Замковій, водій, керуючи транспортним засобом «Хундай Санта Фе», номерний знак НОМЕР_1 (далі – ТЗ), не пред`явив поліс обов`язкового страхування наземних транспортних засобів, чим порушив підпункт «ґ» пункту 2.1 «Правил дорожнього руху» затверджено постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 №1306 (далі – ПДР).
На підставі наведеного, інспектором винесено Постанову, згідно якої позивача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн (а.с.4). 
Згідно з пунктом 1.3 ПДР (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до пункту 1.9 ПДР особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно з законодавством. 
За змістом статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» (далі – Закон №580-VIII) поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
Пунктом 2 частини першої статті 32 Закону №580-VIII встановлено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.
З системного аналізу вищенаведених норм права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що право працівників поліції перевіряти наявність посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, чинний страховий поліс про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи. 
Підпунктом «ґ» пункту 2.1 розділу 2 ПДР встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).
Приписами підпункту «а» пункту 2.4 ПДР визначено, що на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб; чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України).
Частина перша статті 126 КУпАП передбачає, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відтак, вищенаведеними нормами визначено, що за власниками транспортних засобів, закріплений обов`язок під час експлуатації такого мати при собі перелічені документи, в тому числі і чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Відповідно до статті 280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно із статтею 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Із долучених до справи відеозаписів події вчинення адміністративного правопорушення видно, що позивачу повідомлено про причину його зупинки та запропоновано надати документи для перевірки. При цьому, позивач пояснив, що станом на 16.02.2024 у нього страховий поліс закінчив термін дії, а новий починає діяти з 17.02.2024. Також показував новий поліс в застосунку «Дія». Проте, поліцейські вказали, що у їхніх базах даних немає відомостей про чинний страховий поліс. Водночас, також необхідно зауважити те, що в деяких поданих відповідачем відеозаписів відсутній звук.
Разом з тим, як підтверджується матеріалами справи, 07.02.2024 ОСОБА_1 укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії ЕР 219302100 (далі – Договір) у Приватному акціонерному товаристві «Страхова група «ТАС»» (далі – ПАТ) за яким застраховано цивільно-правову відповідальність щодо ТЗ, строк дії договору з 00:00 08.02.2024 по 07.02.2025 включно. Вказаний поліс (договір) анульовано (припинено) з 17.02.2024 . Вказана обставина підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-219302100.
15.02.2024 позивач зареєстрував за собою придбаний ним ТЗ і присвоєно транспортному засобу реєстраційний номер НОМЕР_1 . Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .
Дію Договору припинено з 00 год 00 хв 17.02.2024 за згодою сторін та повернено страхову премію в розмірі 1540,21 грн. за вказаним договором. Вказану страхову премію зараховано в повному обсязі в рахунок сплати страхової премії по договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії ЕР 219455471 від 16.02.2024 (далі – Договір-1). Вказане підтверджується додатковим договором №1 про дострокове припинення дії Договору від 16.02.2024; заявою про дострокове припинення договору страхування від 16.02.2024 та розрахунком суми страхової премії, що належить до повернення страхувальнику або до зарахування на інший договір страхування у зв`язку з достроковим припиненням дії чинного договору страхування, - доданими позивачем до позовної заяви.
16.02.2024 ОСОБА_1 укладено Договір-1 за яким застраховано цивільно-правову відповідальність щодо ТЗ, строк дії договору з 00:00 17.02.2024 р. по 16.02.2025 р включно. Вказана обставина підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-219455471.
Відмінність між Договором та Договором-1 полягає лише в строку дії та реєстраційним номером транспортного засобу, в іншому: страховик, страхувальник, забезпечений транспортний засіб «Хундай Санта Фе», VIN НОМЕР_3 , - договори ідентичні.
Відповідно до статті 20-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі зміни власника забезпеченого транспортного засобу договір страхування зберігає чинність до закінчення строку його дії. У разі відчуження забезпеченого транспортного засобу права та обов`язки страхувальника переходять до особи, яка прийняла такий транспортний засіб у свою власність. У разі смерті страхувальника - фізичної особи його права та обов`язки за договором страхування переходять до осіб, які одержали забезпечений транспортний засіб у спадщину. Якщо страхувальник - юридична особа припиняється і встановлюються його правонаступники, права і обов`язки страхувальника за договором страхування переходять до правонаступника.
Таким чином, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що у позивача станом на 23:20 16.02.2024 був чинний внутрішній договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за яким забезпеченим ТЗ був автомобіль яким він керував. 
Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі не спростовують правильності застосування судом норм матеріального права до встановлених ним на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів та обставин справи.
Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області залишити без задоволення. а рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 12 квітня 2024 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач	 	В. Я. Качмар 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	О. І. Мікула