Номер провадження: 33/813/715/24
Номер справи місцевого суду: 522/21524/23 
Головуючий у першій інстанції Донцов Д. Ю.
Доповідач Комлева О. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2024 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі судді - Комлевої О.С.,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_1 ,
адвоката Дудкевича Володимира Володимировича, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Дудкевича Володимира Володимировича, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 19 грудня 2023 року,-

в с т а н о в и в:
Короткий зміст оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 19 грудня 2023 року, провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно головного директора ТОВ «ХАНБЕР» ОСОБА_2 , за ст. 163-1 ч. 1 КУпАП - закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Копії матеріалів справи відносно директора ТОВ «ХАНБЕР» ОСОБА_2 за протоколом про адміністративне правопорушення №126/15-32-07-02-11 від 17.10.2023 року, направлено до Підрозділу детективів (на правах самостійного управління) Територіального управління БЕБ в Одеській області (м.Одеса, вул.Ак.Корольова, 16/1) - для вирішення питання щодо внесення відомостей до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань в порядку ст. 214 КПК України та початку досудового розслідування за ч.1 ст. 212 КК України та до Одеської обласної прокуратури - для здійснення контролю.
Зобов`язано уповноважену особу Підрозділу детективів (на правах самостійного управління) Територіального управління БЕБ в Одеській області повідомити Приморський районний суд м. Одеси про виконання вимог даної постанови в місячний термін в моменту отримання копії постанови.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

На вищевказану постанову суду 12 лютого 2024 року адвокат Дудкевич В.В., захисник Яцканича С.М. подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати та закрити провадження по адміністративній справі.
В обґрунтування апеляційної скарги адвокат Дудкевич В.В. зазначив, що суд першої інстанції неправильно вирішив питання про закриття справи з підстав викладених у мотивувальній частині постанови суду та неправильно вирішив питання у порядку ст. 253 КУпАП.
Суддя не вправі у своїй постанові за підсумками розгляду справи вказувати на ті ознаки правопорушення, в скоєнні яких особа не обвинувачується в протоколі, тобто які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції.
Крім того, апелянт зазначив, що справа про адміністративне правопорушення підлягає судовому розгляду в межах обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення. Тому дані обставини мають бути викладені в протоколі конкретно, у спосіб який унеможливлює їх неоднозначне тлумачення, та відповідати диспозиції закону про адміністративну відповідальність за вказане правопорушення. 
До протоколу про адміністративне правопорушення додано копію акту документальної перевірки від 16 жовтня 2023 року №28060/15-32-07-02-15, що містить 1, 2, 107 та 108 сторінку, з якого не можливо встановити суть порушення що допущене ОСОБА_2 , а їх змість лише цитує порушення вимог Податкового кодексу України, визначає наслідки такого порушення, проте не відображає в чому полягають указані порушення. 

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення адвокат Дудкевича В.В., захисника Яцканича С.М. перевіривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступних висновків.
Згідно зі ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.
Положеннями ч.7 ст. 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
В результаті дослідження матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено такі обставини.
Відповідно до Наказу від 12 жовтня 2022 року №08/к-тр ОСОБА_2 вступив на посаду директора ТОВ «Ханбер» (а.с. 2).
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №126/15-32-07-02-11 від 17 жовтня 2023 року вбачається, що директора ТОВ «ХАНБЕР» ОСОБА_2 вчинив правопорушення порушення порядку ведення податкового обліку, а саме в порушення: 
1.п.2 ст.3, п.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99 №996-XIV (із змінами та доповненнями), п.2.1, п.2.4, п.2.15, п.2.16 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 за №168/704, п.44.1, 44.2, 44.3 ст.44, п. 134.1 ст.134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), п.п.5, 6, 7, п. п. 9.4 п.9, п.10 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 №318 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000 за №27/4248 (із змінами та доповненнями) встановлено завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування з податку на прибуток за 1 квартал 2022 року на суму 5 815 458 грн., у тому числі: 2020 рік – 4 125 000 грн., в т. ч.: півріччя 2020 – 4 125 000 грн., 3 квартали 2020 – 4 125 000 грн., 2021 рік – 5 797 258 грн., 1 квартал 2022 року -5 815 458 грн.;
2.п.п.14.1.71, 14.1.219 пункту 14.1 статті 14, п. 44.1 ст. 44, п. п. 188.1 п. 188 статті 188, п. 198.1 п.198.2 п. 198.3 ст. 198 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, п. 1.2 ст. 1, п.2.1, п.2.15 та п.2.16 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 р. №88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.95 р. за №168/704, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» ТОВ "ХАНБЕР" в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету (ряд. 18 Декларації) у загальній сумі - 8 133 523 грн., в т. ч.: червень 2020 року у сумі - 73 550 грн., липень 2020 року у сумі - 76 450 грн., серпень 2020 року у сумі - 328 333 грн., вересень 2020 року у сумі - 264 503 грн., жовтень 2020 року у сумі - 387 456 грн., листопад 2020 року у сумі - 356 596 грн., грудень 2020 року у сумі - 979 778 грн., лютий 2021 року у сумі - 291 667 грн., травень 2021 року у сумі - 18 333 грн., липень 2021 року у сумі - 501 119 грн., вересень 2021 року у сумі - 494 833 грн., жовтень 2021 року у сумі - 153 736 грн., листопад 2021 року у сумі - 761 931 грн., грудень 2021 року у сумі - 2 031 695 грн., січень 2022 року у сумі - 504 898 грн., лютий 2022 року у сумі - 900 311 грн., березень 2022 року у сумі - 8 334 грн.;
3.ст.51, пп. «б» п. 176.2 ст. 176 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI зі змінами та доповненнями, а саме: порушення термінів подання Податкового розрахунку за 1-й кв. 2021 р. по терміну до 11.05.2021 р., який фактично подано 12.05.2021 р. та подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями та з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, в наслідок чого такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення податкових зобов`язань платника податку та зміни (відсутності даних) платника податку звітів за 1-й кв. 2020 р. та 4-й кв. 2021 р.,
на підставі акту перевірки від 16.10.2023 року №28060/15-32-07-02-15.
У періоді за який проводилася перевірка, відповідальними особами за ведення фінансово-господарської діяльності суб`єкта господарювання були: директор ОСОБА_3 за період з 22 серпня 2019 року по 28 лютого 2020 року; директор ОСОБА_4 з 31 березня 2020 року по 11 жовтня 2022 року; директор ОСОБА_2 з 12 жовтня 2022 року по день підписання акту перевірки. 
Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані.
Висновок місцевого суду про закриття адміністративного провадження та направлення копій матеріалів справи до Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ в Одеській області ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.
Так, за змістом частини першої статті 163-1 КУпАП, адміністративна відповідальність настає в разі відсутності податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, в тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що обов`язковим елементом об`єктивної сторони даного правопорушення, що відмежовує вказані діяння від кримінально-караного за ст. 212 КК України, є заподіяння шкоди, яка не є істотною. Приміткою до статті 212 КК України, яка встановлює кримінальну відповідальність за ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), під значним розміром коштів слід розуміти суми податків, зборів і інших обов`язкових платежів, які в три тисячі і більше разів перевищують установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян, під великим розміром коштів слід розуміти суми податків, зборів і інших обов`язкових платежів, які в п`ять тисяч і більше разів перевищують установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян, під особливо великим розміром коштів слід розуміти суми податків, зборів, інших обов`язкових платежів, які в сім тисяч і більше разів перевищують установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
Згідно з пунктом 5 Підрозділу 1 Розділу XX Перехідних полoжeнь Податкового кодексу України: "Якщо норми іншиx законів містять посилання нa неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тo для цілей їх застосування використовуєтьcя сума в розмірі 17 гpивень, крім норм адміністративного тa кримінального законодавства в чaстині кваліфікації злочинів абo правопорушень, для якиx сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється нa рівні податкової соціальної пільги, визнaченої підпунктом 169.1.1 пyнкту 169.1 статті 169 рoзділу ІV цьогo Кодексу для відповідного року." Податкова соціальна пільга в 2021 році дорівнює 1135 гривень, в 2022 році- 1240,50 гривень, в 2023 році - 1342 гривень. 
Граничною межею з якого настає відповідальність за ч.1 ст.212 КУпАП в 2021 році становить: 1135,00 * 3000 = 3 405 000 гривень; в 2022 році становить: 1240,50 * 3000 = 3 721 500 гривень; в 2023 році становить: 1342,00 * 3000 = 4 026 000 гривень.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №126/15-32-07-02-11 від 17.10.2023 року директор ТОВ «ХАНБЕР» ОСОБА_2 вчинив порушення порядку ведення податкового обліку, в тому числі: встановлено завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування з податку на прибуток за 1 квартал 2022 року на суму 5 815 458 грн., у тому числі: 2020 рік – 4 125 000 грн., в т. ч.: півріччя 2020 – 4 125 000 грн., 3 квартали 2020 – 4 125 000 грн., 2021 рік – 5 797 258 грн., 1 квартал 2022 року -5 815 458 грн.; в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету (ряд. 18 Декларації) у загальній сумі - 8 133 523 грн., та інше.
Апеляційний суд погоджується з висновком, що дії директор ТОВ «ХАНБЕР» ОСОБА_2 , пов`язані з порушенням податкового законодавства на вказані в акті перевірки суми не охоплюються об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.163-1 КУпАП, а в її діях вбачаються ознаки кримінально - караного діяння, передбаченого ст.212 КК України.
Відповідно до положень ст. 253 КУпАП - якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.
Зважаючи на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку що справа про адміністративне правопорушення відносно директора ТОВ «ХАНБЕР» ОСОБА_2 за ч.1 ст.163-1 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення з направленням матеріалів до Підрозділу детективів (на правах самостійного управління) Територіального управління БЕБ в Одеській області для вирішення питання щодо внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та організації проведення досудового розслідування за ст. 212 КК України, та до Одеської обласної прокуратури для здійснення контролю.
Доводи апеляційної скарги про те, щосуд не вправі у своїй постанові за підсумками розгляду справи вказувати на ті ознаки правопорушення, в скоєнні яких особа не обвинувачується в протоколі, тобто які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції апеляційний суд вважає необгрунтованими оскільки суд першої інстанції зазначив, що направляючи справу для проведення досудового розслідування, суд заздалегідь не вирішує питання про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні кримінально-караного діяння, а також про правову кваліфікацію його діянь, оскільки з`ясування всіх обставин у справі, зокрема щодо наявності умислу, вини, причинно-наслідкового зв`язку та надання правильної кваліфікації дій можливо лише на підставі оцінки доказів, які можуть бути отримані процесуальним шляхом в ході проведення досудового розслідування.
Таким чином, істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.
В апеляційній скарзі не наведено належних і достатніх підстав для спростування висновків суду першої інстанції, не було здобуто таких доказів і при проведенні апеляційного розгляду.
Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі щодо невизнання своєї вини розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.
Також, слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)
Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова районного суду, в свою чергу, є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.
Отже, апеляційний суд вважає, що судове рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
Підстав для скасування постанови суду першої інстанції апеляційний суд не вбачає.
Зважаючи на викладене, постанова суду щодо доведеності вини, кваліфікації дій, накладеного стягнення – є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування не має, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -
постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Дудкевича Володимира Володимировича, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.
Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 19 грудня 2023 року – залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку на підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.С. Комлева