КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

Головуючий у суді першої інстанції: Гринчак О.І.
Єдиний унікальний номер справи № 754/1173/24
Апеляційне провадження № 33/824/1950/2024
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
22 квітня 2024 року                                                                                                          м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ  Мережко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 12 лютого 2024 року щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності на підставі ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 12 лютого 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого                        ч. 3 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 (три) місяці, стягнуто на користь держави 605 гривень 60 копійок судового збору.
Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що апелянт намагався пояснити судді, що аліменти були сплачені, а зі сторони його дружини ОСОБА_2 були вчинені шахрайські дії та здійснений вплив на Державного виконавця Гудзь В. з метою позбавити апелянта батьківських прав, щоб оформити опікунство на теперішнього чоловіка ОСОБА_2 , щоб офіційно вивезти сина за кордон.
Вважає, що оскаржуване рішення є неправомірним.
В судове засідання до Київського апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.
Перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 вважаю апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД            № 527393 від 16 січня 2024 року о 22 год 40 хв. в м. Київ, вул. Радосинська, 146, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Jetta, д.н.з. НОМЕР_1 , відносно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом постановою Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ВП               № 53625447 від 14 грудня 2022 року, чим порушив вимоги ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», чим вчинив правопорушення, за яке передбачена відповідальність            ч. 3 ст. 126 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення підписано ОСОБА_1 особисто.
В матеріалах справи міститься постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 19 грудня 2022 року (ВП № 53625447) (а.с. 3-4). 
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
При винесенні оскаржуваної постанови суддею суду першої інстанції вказані вимоги були дотримані.
Відповідно до ч. 3 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, - тягне за собою позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.
Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення                    ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суддя зробив висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 527393 від        16 січня 2024 року, який складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП; постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами ВП № 53625447 від 19 грудня 2022 року.
В апеляційній скарзі не наведено переконливих доводів, підтверджених відповідними доказами, які б могли ставити під сумнів встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи.
Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, станом на                01 січня 2024 року заборгованість становить 87 420,62 грн. Тому у суду відсутні підстави вважати, що на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення 16 січня 2024 року, ОСОБА_1 не був обмежений права керування транспортними засобами. 
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Письмові докази, наявні в матеріалах адміністративного провадження, в повній мірі дозволяють встановити обставини, які мають значення для розгляду даної справи щодо ОСОБА_1 , та переконливих підстав для сумнівів з приводу обставин, які наведено у письмових доказах, не встановлено.
За таких обставин суд доходить висновку, що постанова Деснянського районного суду міста Києва від 12 лютого 2024 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі ч. 3 ст. 126 КУпАП є обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні. А відтак, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Деснянського районного суду міста Києва від 12 лютого 2024 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

 
Суддя Київського                   
апеляційного суду                                                                                          М.В. Мережко