ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" червня 2024 р.                                                                   Справа №907/849/22
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді                                                                                О.С. Скрипчук
суддів                                                                                                    Н.М. Кравчук                                                                                                              О.І. Матущак,
секретар судового засідання Лагутін В.Б.
розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю “Аква Поляна” б/н від 18.04.2024 (вх. № 01-05/1143/24 від 18.04.2024) 
на ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 09.04.2024 (повний текст ухвали складено 09.04.2024, м. Ужгород, суддя Л.В. Андрейчук) 
за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю “Аква Поляна” від 15.03.2024 (вх. № 02.3.1-02/2062/24) 
на дії старшого державного виконавця Свалявського відділу державної виконавчої служби у Мукачівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції А.Р. Дозорової у виконавчому провадженні № 73968922 
у справі № 907/849/22 
за позовом: Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України    “Укрпрофоздоровниця”, м. Київ
до відповідача:    Товариства з обмеженою відповідальністю    “Аква Поляна”, с. Поляна Закарпатської області 
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:    Товариство з обмеженою відповідальністю    “Санаторій    Поляна”, с. Поляна Закарпатської області 
про усунення перешкод в користуванні власністю 
та за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю    “Аква Поляна”, с. Поляна Закарпатської області 
до    відповідача:    Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України    “Укрпрофоздоровниця”, м. Київ 
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:    Товариство з обмеженою відповідальністю    “Санаторій Поляна”, с. Поляна Закарпатської області 
про зобов`язання вчинити певні дії.
за участю представників за первісним позовом: 
від позивача: Янчик М.І.
від відповідача: Поврозник А.П.
від третьої особи: Р.Б. Олійник Р.Б.
державний виконавець: не з`явився
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 06 червня 2023 року первісний позов Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» задоволено повністю. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Аква-Поляна» звільнити нерухоме майно - цех по розливу мінеральної води (літ. «А'», «Б»), загальною площею - 1935,00 кв.м. (до реконструкції будівля колишнього клубу-їдальні (колишній корпус №4 сан. Поляна, а саме: клуб-їдальня (літ. А'), загальною площею 1557,00 кв.м. та склад (літ. Б), загальною площею 347,3 кв.м., які мали загальну площу 1904,3 кв.м.) розташований за адресою: 89313, Закарпатська область, Мукачівський район, с. Поляна, вул. Духновича, буд. 104 та повернути його Приватному акціонерному товариству лікувально - оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця».
На виконання вказаного судового рішення 18.01.2024 року Господарським судом Закарпатської області видано судовий наказ.
В подальшому, на адресу місцевого господарського суду 21.02.2024 надійшла скарга товариства з обмеженою відповідальністю   «Аква Поляна» від 15.03.2024 (вх. № 02.3.1-02/2062/24) на дії старшого державного виконавця Свалявського відділу державної виконавчої служби у Мукачівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Дозорової А.Р. у виконавчому провадженні №73968922.
Заявник зазначає, що 25 січня 2024 року Свалявським відділом державної виконавчої служби у Мукачівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції відкрито виконавче провадження №73968922.
05 березня 2024 року заявником отримано постанову старшого державного виконавця Свалявського відділу ДВС у Мукачівському районі Дозорової А.Р. від 27.02.2024 року, якою накладено штраф на ТОВ "Аква Поляна" у розмірі 6800 гривень. Також, отримано подання вказаного державного виконавця до правоохоронних органів для притягнення до відповідальності директора ТОВ "Аква Поляна" за невиконання судового рішення.
Відповідач вважає такі дії незаконними, такими, що порушують права заявника, оскільки обов`язок Товариства з обмеженою відповідальністю      «Аква Поляна»   передати Приватному акціонерному товариству лікувально-оздоровчих закладів профспілок України    «Укрпрофоздоровниця» вказане у виконавчому листі майно відсутній повністю, оскільки між сторонами наявні чинні договірні відносини щодо такого.
Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 09.04.2024 у задоволенні скарги товариства з обмеженою відповідальністю   «Аква Поляна» від 15.03.2024 (вх. № 02.3.1-02/2062/24) на дії старшого державного виконавця Свалявського відділу державної виконавчої служби у Мукачівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Дозорової А.Р. у виконавчому провадженні №73968922   відмовилено повністю.
Суд першої інстанції вказав, що до юрисдикції адміністративних судів належать справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.
Враховуючи вищевикладене, місцевий суд зазначив, що скарга ТОВ «Аква-Поляна» на рішення та дії державного виконавця не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.
Окрім того, факт припинення договору про спільну діяльність №2108080/2002-2 від 26.07.02 року встановлений судами у межах господарської справи №907/849/22.
За загальними нормами цивільного законодавства,   зміна договору допускається тільки за існуючим правовідношенням   (такий висновок викладено у постанові ВС від 21 вересня 2022 року, №922/2012/21, постановах ВГСУ від 10.10.2017, №910/24025/16; 13.01.2016, №910/11920/15; 23.06.2014, №910/22121/13; 04.09.2013, №922/1027/13; 17.02.2009, №19/72пн та ухвалі ВСУ від 14.07.2010, №6-19076ск10).
Внесення змін до договору, зобов`язання за яким вже припинилися, вочевидь не може бути спрямоване на реальне настання правових наслідків, адже припинення зобов`язання має остаточний характер, і чинне цивільне законодавство не передбачає можливості відновлення вже припиненого зобов`язання.
Отже, місцевий господарський суд вказав, що   зміни та доповнення можна внести лише в чинний договір, адже внесення змін в розірваний договір не призведе до бажаного результату (продовження правовідносин по договору).
Відтак, господарський суд першої інстанції вказав, що державний виконавець виносячи оскаржувану постанову від постанову 27.02.2024 року про накладення штрафу і направляючи подання до правоохоронних органів, діяв у повній відповідності до вимог ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження».
Не погодившись з даною ухвалою суду Товариства з обмеженою відповідальністю «Аква Поляна» подало апеляційну скаргу б/н від 18.04.2024 (вх. № 01-05/1143/24 від 18.04.2024) , в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Закарпатської області від 09.04.2024, прийняти нове рішення, яким скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Аква Поляна” від 15.03.2024 (вх. № 02.3.1-02/2062/24) на дії старшого державного виконавця Свалявського відділу державної виконавчої служби у Мукачівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції А.Р. Дозорової у виконавчому провадженні № 73968922 задовільнити.
В апеляційній скарзі заявник посилається на додаткову угоду укладену між ТОВ «Аква Поляна» та ТОВ «Санаторій Поляна», якою викладено в новій редакції умови договору про спільну діяльність між ТОВ «Аква Поляна» та ТОВ «Санаторій "Поляна». Зокрема як зазначає заявник, п.5 зазначеної додаткової угоди до договору про спільну діяльність №2108080/2002-2, говорять про те, що у спільній діяльності залишається будівля колишньої клубу - їдальні (колишній корпус №4 в складі будівлі колишньої клубу-їдальні літ. "А" з прибудовою літ. "Б" загальною площею 1904,3 кв.м.) реконструйована під цех по розливу мінеральної води загальною площею 1935 кв.м.
На думку заявника, факт укладення між ТОВ «Аква Поляна» та ТОВ «Санаторій Поляна» додаткової угоди до договору про спільну діяльність № 2108080/2002-2, за умовами якої сторони вирішили продовжити співпрацю в межах договору про спільну діяльність, свідчить про відсутність матеріального обов?язку ТОВ «Аква Поляна» передати ПАТ «Укрпрофоздоровниця» вказане у виконавчому листі майно, оскільки між сторонами наявні чинні договірні відносини щодо такого майна.
Апелянт вважає, що сторони у межах виконавчого провадження врегулювали питання належного користування та володіння майном, шляхом укладення договірних відносин, з умов яких вбачається відсутність обов?язку боржника щодо нерухомого майна та зобов?язання до вчинення дій. 
У судове засідання 05.06.2024 з`явився представник позивача, надав пояснення, проти доводів апеляційної скарги заперечив.
У судове засідання 05.06.2024 з`явився представник відповідача, надав пояснення, оводи апеляційної скарги підтримав.
У судове засідання 05.06.2024 з`явився представник третьої особи, надав пояснення, проти доводів апеляційної скарги заперечив
Відповідно до п. 4   ст. 269 ГПК України   суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, розглянувши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, судова колегія вважає за доцільне зазначити наступне.
Відповідно до частини 4 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» скарга у виконавчому провадженні серед іншого має містити: - зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону; - викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги.
Водночас, в скарзі ТОВ «Аква Поляна» на дії та рішення державного виконавця при виконанні наказу виданого Господарським судом Закарпатської області 18.01.2024 р. у справі №907/849/22 у межах виконавчого провадження №73968922, скаржником не зазначено які дії чи рішення державного виконавця є незаконними, і в чому саме полягає їх незаконність. Скаржником не наведено жодної обставини на обґрунтування своїх вимог. 
Зміст скарги ТОВ «Аква Поляна» повторює зміст раніше поданого клопотння про визнання виконавчого листа, виданого Господарським судом Закарпатської області 18.01.2024 року у справі №907/849/22 таким, що не підлягає до виконання, але, водночас, обґрунтування незаконності дій державного виконавця не містить.
Разом з тим, порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби визначений статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження».
В той же час ч.2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.
За таких обставин, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.
До таких висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 06.06.2018 у справах №921/16/14-г/15 (провадження № 12-93гс18) та № 127/9870/16-ц (провадження № 14- 166ЦСІ8).
Враховуючи вищевикладене, скарга ТОВ «Аква-Поляна» на рішення та дії державного виконавця в частині оскарження накладення штрафу не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, а підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.
Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 06.06.2023 р. по справі №907/849/22, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 14.09.2023 р. та постановою Верховного суду від 19.12.2023 р., первісний позов було задоволено повністю, зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Аква-Поляна» звільнити нерухоме майно - цех по розливу мінеральноїводи (літ. «А'», «Б»), загальною площею - 1935,00 кв.м. (до реконструкції будівля колишнього клубу-їдальні (колишній корпус №4 сан. Поляна, а саме: клуб-їдальня (літ. А'), загальною площею 1557,00 кв.м. та склад (літ. Б), загальною площею 347,3 кв.м., які мали загальну площу 1904,3 кв.м.) розташований за адресою: 89313, Закарпатська область, Мукачівський район, с. Поляна, вул. Духновича, буд. 104 та повернути його Приватному акціонерному товариству лікувально - оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця». У задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.
На виконання вказаного судового рішення 18.01.2024 року Господарським судом Закарпатської області видано судовий наказ.
Відтак, факт припинення договору про спільну діяльність №2108080/2002-2 від 26.07.02 року встановлений судами у межах господарської справи №907/849/22.
За загальними нормами цивільного законодавства зміна договору допускається тільки за існуючим правовідношенням.
Такий висновок викладено у постанові ВС від 21 вересня 2022 року, №922/2012/21, постановах ВГСУ від 10.10.2017, №910/24025/16; 13.01.2016, №910/11920/15; 23.06.2014, №910/22121/13; 04.09.2013, №922/1027/13; 17.02.2009, №19/72пн та ухвалі ВСУ від 14.07.2010, №6-19076ск10.
Внесення змін до договору, зобов`язання за яким вже припинилися, вочевидь не може бути спрямоване на реальне настання правових наслідків, адже припинення зобов`язання має остаточний характер, і чинне цивільне законодавство не передбачає можливості відновлення вже припиненого зобов`язання (постанови ВГСУ від 10.10.2017, №910/22780/16; 03.10.2017, №910/24274/16; 12.09.2017, №910/24032/16; 14.08.2017, №910/115/17).
Зміни та доповнення можна внести лише в діючий та чинний договір, адже внесення змін в розірваний договір не призведе до бажаного результату (продовження правовідносин по договору).
Враховуючи вищевказане, зокрема, припинення договору про спільну діяльність №2108080/2002-2 від 26.07.02 року та, відповідно, припинення спільної діяльності сторін договору, додаткова угода до договору про спільну діяльність №2108080/2002-2 від 26.07.02 року не може вважатися укладеною, а це в свою чергу свідчить про відсутність між ТОВ «Санаторій Поляна» та ТОВ «Аква-Поляна» договірних відносин щодо спірного майна.
Також відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ч. 2 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених дим Законом.
Враховуючи вищевказане, державний виконавець виносячи оскаржувану постанову від постанову 27.02.2024 року про накладення штрафу і направляючи подання до правоохоронних органів, діяв у повній відповідності до вимог ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження».
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що в задоволенні скарги товариства з обмеженою відповідальністю   «Аква Поляна» від 15.03.2024 (вх. № 02.3.1-02/2062/24) на дії старшого державного виконавця Свалявського відділу державної виконавчої служби у Мукачівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Дозорової А.Р. у виконавчому провадженні №73968922, слід відмовити.
Підсумовуючи все вищевказане, колегія суддів зазначає, що доводи скаржника не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги. Ці доводи не спростовують фактів, покладених в основу ухвали Господарського суду Закарпатської області від 09.04.2024 у справі №907/849/22.
За приписами частин 1, 2, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до ч.ч. 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
З огляду на вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу – без задоволення.
Судові витрати
З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст. ст. 86, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд – 
ПОСТАНОВИВ :
1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аква Поляна» б/н від 18.04.2024 (вх. № 01-05/1143/24 від 18.04.2024) залишити без задоволення.
2.Ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 09.04.2024 у справі № 907/849/22 залишити без змін.
3.   Судовий збір сплачений за апеляційну скаргу покласти на апелянта.
4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Строки та порядок оскарження постанов апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави   2   Розділу   IV ГПК України.
Повний текст постанови виготовлено 17.06.2024.

Головуючий суддя                                                                       О.С. Скрипчук
Суддя                                                                                          Н.М. Кравчук
Суддя                                                                                           О.І. Матущак