ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року	Львів	Справа № 465/8295/23 пров. № А/857/3396/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді :                                                  Кухтея Р.В.,
суддів :                                                                      Носа С.П., Шевчук С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 29 грудня 2023 року про повернення позовної заяви (постановлену головуючим-суддею Мартинишин М.О. в порядку письмового провадження у м. Львові) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (з участі третіх осіб : солдата роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 ) про скасування визнання дій протиправними та скасування рішення,

                                                         в с т а н о в и в :

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (з участі третіх осіб : солдата роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 ), в якому просив визнати протиправними дії солдата роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення від 07.08.2023 за ч.2 ст.210 КУпАП та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 №526 від 17.08.2023 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн за правопорушення, передбачене ч.2 ст.210 КУпАП.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 29.12.2023 позовну заяву було повернуто позивачу.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій через порушення норм процесуального права просить її скасувати та передати справу на розгляд суду першої інстанції.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на порушення судом першої інстанції законодавства, а саме : КАС України та на невідповідність висновкам суду обставинам справи.
Відповідач не скористався правом подачі відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк.
З урахуванням положень п.3 ст.294, ч.2 ст.312 КАС України, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та передати справу на розгляд суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Повертаючи позивачу позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ані в строк, визначений ухвалою суду про залишення позовної заяви без руху від 20.10.2023, ані станом на день винесення даної ухвали, недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі від 20.10.2023 належно не усунув
Проте, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, до яких суд прийшов з порушенням норм процесуального права, виходячи з наступного.
Статтями 160, 161 КАС України визначено форму та зміст позовної заяви, а також визначено документи, що до неї додаються.
Відповідно до ч.1, 2 ст.169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, установлених ст.ст.160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Згідно п.1 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо останній не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Таким чином, необхідною умовою для повернення позивачу поданої ним позовної заяви на підставі ч.4 ст.169 КАС України, є наявність одночасної сукупності наступних умов : 1) позовна заява залишена ухвалою суду без руху з визначенням її конкретних недоліків відповідно до вимог ст.160, 161 КАС України; 2) позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, визначений судом.
Отже, ухвала про залишення позовної заяви без руху має містити не лише виявлені недоліки, але й спосіб їх усунення. Невиконання належним чином мотивованої ухвали у спосіб визначений судом тягне за собою наслідок у вигляді повернення такої скарги.
Ухвалою від 20.10.2023 суд залишив позовну заяву без руху та запропонував позивачу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали усунути виявлені недоліки позовної заяви шляхом скерування на поштову адресу суду належним чином оформленої позовної заяви (також подання копії позовної заяви відповідно до кількості учасників справи, яка буде містити дату та підпис позивача із зазначенням : повне найменування відповідача; ім`я та по батькові третьої особи (солдата); третіх осіб реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу); власного письмового підтвердження того, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав; наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.
Також позивачу було запропоновано додати до позову та до копій заяв відповідно до кількості учасників справи, наступні документи, а саме : копії повістки на 30.06.2023, копії скарги від 06.07.2023, копії адвокатського запиту від 10.07.2023, копії свідоцтва про народження ОСОБА_4 та копії паспарту ОСОБА_5 .
Крім того, додати до позову документ про сплату судового збору у розмірі 1610,40 грн та заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з наведенням поважних підстав його пропуску та доказів на підтвердження цих обставин.
Копію ухвали суду від 20.10.2023 позивач отримав 23.10.2023, про що свідчить довідка про доставку електронного листа та також підтверджується скаржником.
Так, повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції вказав на те, що позивач у визначений судом строк не усунув недоліків зазначених в ухвалі про залишення позову без руху.
Колегія суддів звертає увагу, що останнім днем виконання вимог зазначеної ухвали суду, враховуючи дату отримання її позивачем 23.10.2023, є 02.11.2023.
На виконання вимог ухвали суду від 20.10.2023 позивачем 31.10.2023 засобами поштового зв`язку надіслано до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви з додатками, яку отримано судом першої інстанції 06.11.2023.
Таким чином, з матеріалів справи видно, що позивачем у встановлений судом строк на виконання вимоги ухвали суду від 20.10.2023 надіслано відповідну заяву.
Відповідно до ч.3 ст.169 КАС України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.
Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи наявна заява позивача про усунення недоліків позовної заяви разом з додатками, які надано на виконання вимог ухвали суду від 20.10.2023 у визначений строк, яким суд першої інстанції повинен надати оцінку при вирішенні питання про відкриття провадження у справі.
Більше того, суд першої інстанції не навів жодних мотивів, якими він керувався при постановленні оскаржуваної ухвали, не надав жодної оцінки долученим позивачем документам та не зазначив, які саме вимоги ухвали без руху не виконано позивачем, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про необхідність повернення позовної заяви.
Колегія суддів наголошує, що суд першої інстанції в даній ситуації застосував надміру формальний підхід і не врахував вимог ст.55 Конституції України та ст.ст.2, 5, 6 КАС України.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України та ст.17 Закону України “Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини”, суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського Суду з прав людини (далі – ЄСПЛ) як джерела права.
Згідно з практикою ЄСПЛ, реалізуючи положення Конвенції, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішенні питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.
Крім того, ЄСПЛ за результатами розгляду справи “Brumarescu v. Romania” зазначив, що відповідно до його прецедентної практики право на справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 параграфа 1 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі преамбули цієї Конвенції, яка проголошує верховенство права як елемент спільної спадщини держав-учасниць.
Важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства. 
Так, у справі “Bellet v. France” ЄСПЛ зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права.
Відповідно до ст.13 Конвенції, кожен, чиї права і свободи, визначені в Конвенції, порушено, повинен отримати ефективний засіб правового захисту у національному органі, незважаючи на те, що порушення вчинено особами, які діють в офіційній якості.
Суд повинен дотримуватися принципу верховенства права, одним з елементів якого є доступ до суду, який відповідно до ст.6 КАС України застосовується адміністративними судами з урахуванням судової практики ЄСПЛ.
З урахуванням вищенаведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, порушив норми процесуального права, що є підставою для її скасування та передачі справи на розгляд суду першої інстанції. 
Згідно п.1, 4 ч.1 ст.320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст.308, 312, 315, 317, 320, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд,

                                                   п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Франківського районного суду м. Львова про повернення позовної заяви від 29 грудня 2023 року по справі №465/8295/23 скасувати та передати справу на розгляд суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. 

Головуючий суддя	 	Р. В. Кухтей 	
судді	 	С. П. Нос 	
 	 	С. М. Шевчук