Номер провадження: 22-ц/813/3853/24 
Справа № 519/1328/21
Головуючий у першій інстанції Лемць С.П.
Доповідач Дришлюк А. І.
Категорія: 52

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2024 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.,
при секретарі судового засідання Нечитайло А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою в.о. директора Державного підприємства «Укрхімтрансаміак» - Трунова Вадима на рішення Южного міського суду Одеської області від 27 листопада 2023 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Укрхімтрансаміак» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, виплату премій, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

22.12.2021 ОСОБА_1  звернувся до Южного міського суду Одеської області з позовною заявою до Державного підприємства «Укрхімтрансаміак» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, виплату премій, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що позивач перебував у трудових відносинах з Державним підприємством «Укрхімтрансаміак» з 13.03.2020 по 02.12.2021. Наказом № 68-к-о від 12.03.2020 позивача було прийнято на посаду провідного інженера служби ІТ та оргтехніки департаменту телекомунікацій та АСУ. Наказом № 270-к-о від 06.08.2020 позивача було переведено на посаду провідного інженера виробничо-технічної служби департаменту з технічного обслуговування, ремонту та телекомунікацій. Наказом №348-к-о від 01.12.2021 року позивача було звільнено у зв`язку із скороченням штату працівників. ОСОБА_1 вважає звільнення незаконним, оскільки воно відбулось за обставин порушення вимог КЗпП України, а саме: змін в організації виробництва не було; скорочення штату не відбувалось; аналіз продуктивності та кваліфікації позивача для визначення переважного права на залишення на роботі відповідачем не проводився; скорочення штатної одиниці являється фіктивним; звільнення позивача має всі ознаки звільнення з причин особистої неприязні керівництва. Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що його було звільнено внаслідок протиправних дії відповідача, з порушенням вимог чинного трудового законодавства, в зв`язку з чим просив визнати незаконним та скасувати наказ № 348-к-о від 01.12.2021, поновити його на роботі, стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду в розмірі 100000,00 (сто тисяч) грн (т. 1, а.с. 1-15).
Рішенням Южного міського суду Одеської області від 27 листопада 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, виплату премій, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, задоволені частково. Суд вирішив, визнати незаконним та скасувати наказ Державного підприємства «Укрхімтрансаміак» від 01.12.2021 № 348-к-о про звільнення. Поновити ОСОБА_1 на посаді провідного інженера виробничо-технічної служби департаменту з технічного обслуговування, ремонту та телекомунікацій ДП «Укрхімтрансаміак». Стягнути з Державного підприємства «Укрхімтрансаміак» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу 93942 (дев`яносто три тисячі дев`ятсот сорок три) грн 93 коп. з наступним відрахуванням (утриманням) при виплаті податків, обов`язкових платежів та зборів, передбачених законодавством України. Стягнути з Державного підприємства «Укрхімтрансаміак» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. Стягнути з Державного підприємства «Укрхімтрансаміак» на користь ОСОБА_1 понесені по справі судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1000 (одна тисяча) грн. Стягнути з Державного підприємства «Укрхімтрансаміак» в дохід держави судовий збір у розмірі 3994 (три тисячі дев`ятсот дев`яносто чотири) грн. В іншій частині позовних вимог відмовити (т. 2, а.с. 210-218).
07.01.2024, не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Державне підприємство «Укрхімтрансаміак» засобами поштового зв`язку направили до суду апеляційну скаргу. Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, а саме, суд дійшов висновку про порушення трудових прав ОСОБА_1 через не проведення апелянтом перед скороченням порівняльного аналізу продуктивності праці і кваліфікації працівників. Апелянт вважає, що вищевказані висновки суду є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки неодноразово вказував на той факт, що положення посадових інструкцій інженерів виробничо-технічної служби департаменту з технічного обслуговування, ремонту та телекомунікацій є належним доказом нерівнозначності посад, так як кожен інженер мав окрему спеціалізацію. Копії вказаних посадових інструкцій було надано ДП «Укрхімтрансаміак» до суду у додатку до відзиву на позовну заяву від 26 квітня 2022 року, однак судом при розгляді справи не було взято до уваги як доказ, тобто судом взято до уваги лише безпосередньо наявність посадових інструкцій в матеріалах справи, проте їх положення жодним чином не досліджено. Таким чином, враховуючи, що посади, зазначені в інструкціях, не є аналогічними та створені для виконання завдань окремих видів виробничої діяльності, то відповідно є різними посадами за визначенням. Разом з тим, порівняння продуктивності праці вказаних працівників є неможливим, так як показником продуктивності позивача є кількість та якість розробленого інформаційного та прикладного програмного забезпечення, натомість показником продуктивності інших інженерів є опрацьовані будівельні кошториси та їх відповідність будівельним нормам, декларації безпеки об`єктів підвищеної безпеки та інші (т. 3, а.с. 96-110).
Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.
У судовому засіданні представник апелянта – ОСОБА_2 підтримала апеляційну скаргу та просила скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. Відповідно до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи містять належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 по день винесення наказу про звільнення – 01.12.2021, неодноразово пропонувалися на ознайомлення вакантні посади, однак останній своєї згоди не надав. Зміни в організації виробництва і праці мали місце, штат і чисельність працівників визначено уповноваженим органом, підстави для розірвання трудового договору по пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України були наявні.
Як вбачається із матеріалів справи та пояснень представника відповідача в судових засіданнях, питання щодо переважного права на залишення на роботі відповідачем взагалі не розглядалось, по причині того, що працівники хоча і займають однакову посаду – провідного інженера (7 штатних одиниць відповідно до наказу від 30.09.2021 № 149), однак мають інші – відмінні завдання та обов`язки перед підприємством ніж вказані у посадовій інструкції позивача. 
За результатами розгляду справи суд першої інстанції дійшов висновку, що   посилання позивача на порушення його трудових прав через не проведення перед скороченням порівняльного аналізу продуктивності праці і кваліфікації працівників є обґрунтованим, а тому задовольнив позовні вимоги. 
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Фактичні обставини справи 
Як вбачається з матеріалів справи та правильно було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з Державним підприємством «Укрхімтрансаміак» з 13.03.2020 по 02.12.2021, що підтверджується копією трудової книжки (т.1 а.с.13-26).
Наказом №68-к-о від 12.03.2020 позивача було прийнято на посаду провідного інженера служби ІТ та оргтехніки департаменту телекомунікацій та АСУ.
Наказом № 270-к-о від 06.08.2020 позивача було переведено на посаду провідного інженера виробничо-технічної служби департаменту з технічного обслуговування, ремонту та телекомунікацій.
Наказом №149 від 30.09.2021 введено в дію з 01.10.2021 новий штатний розпис працівників головного підприємства (т.1 а.с.80).
Відповідно до штатного розпису працівників головного підприємства ДП «Укрхімтрансаміак» від 30.09.2021 (додаток № 1 до наказу № 149) до складу департаменту з технічного обслуговування, ремонту та телекомунікацій входить виробничо-технічна служба, в складі якої міститься 7 посад провідного інженера (т. 1, а.с. 81-85).
Відповідно до додатку № 2 до наказу № 149 від 30.09.2021 з 01.10.2021 виводиться одна посада провідного інженера виробничо-технічної служби (т. 1, а.с. 86).
01.10.2021 ОСОБА_1 ознайомлено з попередженням, відповідно до якого наказом №149 від 30.09.2021 введено в дію новий штатний розпис працівників головного підприємства ДП «Укрхімтрансаміак», в якому посада провідного інженера виробничо-технічної служби департаменту з технічного обслуговування, ремонту та телекомунікацій з основним місцем роботи, яку він займає, відсутня. В зв`язку з чим, йому було запропоновано посади у відокремлених структурних підрозділах та повідомлено, що ненадання заяви про звільнення за переведенням означатиме його незгоду на переведення та він буде підлягати звільненню за п.1 ст.40 КЗпП України не раніше 2 місяців з дня отримання цього попередження, з наданням пільг та компенсацій, передбачених законодавством (т.1, а.с.28).
З 25.10.2021 по 01.12.2021 ОСОБА_1 ознайомлено з пропозицією вакантних посад та було надано строк для надання заяви про переведення (т.1 а.с.87-106).
25.11.2021 профспілковим комітетом погоджено звільнення ОСОБА_1 з займаної посади (т.1, а.с.107).
Наказом № 348-к-о від 01.12.2021 позивача було звільнено у зв`язку із скороченням штату працівників (п.1. ст.40 КЗпП) (т.1, а.с.27).
Наказом № 47 від 28.02.2022 на підприємстві введено простій (т.1, а.с.185).
Наказом № 25-к-о від 31.03.2022 з 01.04.2022 до скасування воєнного стану призупинено дію трудового договору з працівниками, посади яких скорочено (т.1, а.с.186).
Наказами № 26-к-о від 31.03.2022 та № 85-к-о від 22.04.2023 призупинено дію трудового договору з працівниками з 01.04.2022 до відновлення можливості надати і виконувати роботу або до припинення чи скасування дії воєнного стану в України (т.1, а.с.187-188).
Нормативно-правове регулювання та оцінка апеляційного суду
Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем у випадку, зокрема, змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.
За ст. 42 КЗпП України  при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.
Також положення цієї статті визначають категорії працівників, яким при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації надається перевага в залишенні на роботі.
Застосування положень статті 42 КЗпП України можливе серед всіх працівників, які обіймають ідентичні (тотожні, однакові) посади (постанова КЦС ВС від 13.06.2023 в справі № 756/15423/21).
 Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 вересня 2020 року у справі № 161/7196/19 роз`яснив: «визначальним критерієм для визначення наявності переважного права на залишенні на роботі при скороченні чисельності штату працівників, у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці є саме рівень кваліфікації працівника та продуктивність праці. Тому при вирішенні питання про звільнення працівника роботодавець зобов`язаний перевірити наявність у працівників, посади яких скорочуються, більш високої чи більш низької кваліфікації і продуктивності праці. Для такої перевірки повинні досліджуватись документи та інші відомості про освіту і присвоєння кваліфікаційних розрядів (класів, категорій, рангів), про підвищення кваліфікації, про навчання без відриву від виробництва, про винаходи і раціоналізаторські пропозиції, авторами яких є відповідні працівники, про тимчасове виконання обов`язків більш кваліфікованих працівників, про досвід трудової діяльності, про виконання норм виробітку (продуктивність праці), про розширення зони обслуговування, про збільшення обсягу виконуваної роботи, про суміщення професій тощо. Продуктивність праці і кваліфікація працівника повинні оцінюватися окремо, але в кінцевому підсумку роботодавець повинен визначити працівників, які мають більш високу кваліфікацію і продуктивність праці за сукупністю цих двох показників. При відсутності різниці у кваліфікації і продуктивності праці перевагу на залишення на роботі мають працівники, перелічені в частині другій статті 42 КЗпП України. Для виявлення працівників, які мають це право, роботодавець повинен зробити порівняльний аналіз продуктивності праці і кваліфікації тих працівників, які залишилися на роботі, і тих, які підлягають звільненню». 
Вказані висновки підтримані в постанові КЦС ВС від 14.06.2023 в справі № 761/23237/20.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Перевірка законності процедури звільнення здійснюється з врахування подій та обставин, які існували на момент видання відповідного наказу про звільнення.
Як вже зазначалось, відповідно до додатку № 2 до наказу № 149 від 30.09.2021 з 01.10.2021 виводиться одна посада провідного інженера виробничо-технічної служби (т. 1, а.с. 86).
Відповідно до штатного розпису від 30.09.2021 до складу департаменту з технічного обслуговування, ремонту та телекомунікацій входить виробничо-технічна служба, в складі якої міститься 7 посад провідного інженера (т. 1, а.с. 81-85).
Тобто, після скорочення штату працівників, зокрема посади позивача - «провідний інженер виробничо-технічної служби», в складі цієї служби залишилися 7 працівників з такою ж посадою «провідний інженер». Відповідач-апелянт зазначає, що посадові обов`язки провідних інженерів цього відділу суттєво відрізняються, що унеможливило порівняння працівників за показниками кваліфікації та продуктивності праці відповідно до ст. 42 КЗпП України, на підтвердження чого відповідач надав відповідні докази.
Апеляційний суд звертає увагу, що в матеріалах справи містяться посадові інструкції провідних інженерів виробничо-технічної служби департаменту з технічного обслуговування, ремонту та телекомунікацій. За результатами дослідження посадової інструкції позивача ОСОБА_1 від 11.09.2020 та інших посадових інструкцій, зокрема провідного інженера цієї ж служби ОСОБА_3 від 11.09.2020 вбачається, що розділи інструкції, зокрема, 2 «Завдання та обов`язки» та 5 «Повинен знати» містять схожі положення, які мають різні формулювання, але за змістом однакові. Разом з тим, всупереч положень ст. 42 КЗпП України роботодавець не провів порівняння вказаних посад та під час розгляду справи в суді наполягав на неможливості порівняння, пояснень щодо вище вказаних інструкцій не надав. За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції по суті спору.
Таким чином, оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, апеляційний суд на підставі ст. 375 ЦПК України, відхиляє апеляційну скаргу та залишає рішення суду першої інстанції без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу в.о. директора Державного підприємства «Укрхімтрансаміак» - Трунова Вадима – залишити без задоволення.
Рішення Южного міського суду Одеської області від 27 листопада 2023 року – залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду                         А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький

Повний текст цієї постанови складений 23 травня 2024 року.

Суддя Одеського апеляційного суду                                 А.І. Дришлюк