П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  680/793/23 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Мамаєв В.А. 
Суддя-доповідач -  Смілянець Е. С.   
28 травня 2024 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Смілянця Е. С. 
суддів:  Полотнянка Ю.П.  Драчук Т. О. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області на рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області від 22 квітня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, 
В С Т А Н О В И В :
в грудні 2023 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 04.11.2023, складеної інспектором сектору поліцейської діяльності № 1 (Нова Ушиця) відділення поліції № 2 (м. Дунаївці) Кам`янець-Подільського районного управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області старшим лейтенантом поліції Пасло Богданом Володимировичем відносно ОСОБА_1 , за ч. 2 ст. 126 КУпАП, провадження закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Віньковецький районний суд Хмельницької області рішенням від 22.04.2024 позов задовольнив. Також стягнув за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп., та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 (п`ять тисяч) грн 00 коп.
Не погоджуючись з рішенням суду  в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн 00 коп., відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог в цій частині відмовити.
Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що позовна заява ОСОБА_1 , яку отримало ГУНП в Хмельницькій області не містила всіх сторінок, а саме прохальної частини, де б зазначалось про предмет позову та про вимогу стягнення судових витрат, а саме про стягнення витрат на правову допомогу, тому і не було подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката (копія направленої позовної заяви до ГУНП в Хмельницькій області додається).
Також зазначає, що і безпосередньо під час розгляду справи в судовому засіданні позивач та представник позивача не подавали заяви про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката, тому і представник відповідача не подавав клопотання про зменшення розміру судових витрат.
Одночасно до позовної заяви в порушення норм КАС України не долучено детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, які мають бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Вважає, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат підлягає оцінці кожен окремий доказ надання правової допомоги та у їх сукупності співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката, а також заперечення суб`єкта владних повноважень щодо обґрунтованості їх розміру. При визначенні суми відшкодування суд також враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача зазначає, що позовну заяву з додатками до неї, де був договір про надання правничої допомоги та квитанція про оплату гонорару було направлено відповідачу. При цьому, витрати адвоката є неминучими, а розмір обґрунтованим.
Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Відповідно до ч. 2   ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції в частині в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн 00 коп., колегія суддів зазначає наступне.
Так, згідно з частинами 1, 2 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
За правилами частини 4 статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Водночас, згідно з частиною 3 статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
З позиції суду розмір витрат на правову допомогу має бути співмірним зі складністю спору та виконаним адвокатом обсягом робіт; витраченим часом, ціною позову, значенням справи для сторони, в тому числі впливом на репутацію позивача, публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Така позиція викладена Верховним Судом в постанові від 11.05.2018 у справі №910/8443/17.
Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг, що відповідає позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 23.04.2019 у справі №826/9047/16 (касаційне провадження №К/9901/5750/19).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).
При цьому, принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який включає у себе такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони.
Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постанові Верховного Суду від 02.09.2020 у справі № 826/4959/16.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Крім того, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Аналогічні висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 200/14113/18-а, від 31.03.2020 у справі № 726/549/19, від 21.05.2020 у справі № 240/3888/19, від 11.02.2021 р. у справі № 520/9115/19, № 640/19536/18 від 03.02.2022.
Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги.
Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до п. 4.1. Договору № 167 про надання правової допомоги від 24.11.2023 року встановлено фіксований розмір гонорару у сумі 5000 грн.
Також з`ясовано, що представник позивача на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 5000 грн подав наступні документи: 
- договір № 167 про надання правової допомоги від 24.11.2024,
- ордер на надання правничої (правової) допомоги серія ВХ № 1058149,
- докази сплати гонорару - квитанцію № 167 від 24.11.2023 на суму 5000 грн.
Водночас, колегія суддів наголошує, що представником відповідача суду першої інстанції не подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Крім того, з матеріалів справи встановлено, що представник позивача неодноразово брав участь в судах першої інстанції та здійснював заходи щодо виконання договірних відносин по договору № 167 про надання правової допомоги від 24.11.2024. Тобто, гонорар адвоката включав комплекс послуг, що не потребує детального опису виконаних послуг в цій справі.
Враховуючи зазначене та складність розглядуваної справи, обсяг та якість виконаних адвокатом робіт, значення цієї справи для учасника справи, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що понесені позивачем витрати на правничу допомогу підлягають задоволенню з огляду на їх співмірність та реальність у розмірі 5000,00 грн.
Доводи апеляційної скарги, що позовна заява ОСОБА_1 , яку отримало ГУНП в Хмельницькій області не містила всіх сторінок, а саме прохальної частини, де б зазначалось про предмет позову та про вимогу стягнення судових витрат, а саме про стягнення витрат на правову допомогу, тому і не було подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки згідно довідки Новоушицького районного суду Хмельницької області (а.с. 20), позовна заява з додатками по справі була направлена відповідачу в електронний кабінет 06.12.2023. 
Крім того, 07.02.2024 Віньковецький районний суд Хмельницької області направляв відповідачу копію позову з додатками на 13 арк. (а.с. 99), документ в електронному вигляді було надіслано одержувачу в його електронний кабінет 08.02.2024 (а.с. 103).
Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції в оскаржуваній частині не спростовують та не дають правових підстав для скасування судового рішення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області від 22 квітня 2024 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Смілянець Е. С.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Полотнянко Ю.П.    Драчук Т. О.