ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №336/13151/23                                        Головуючий в 1 інст. Звєздова Н.С.
Провадження №33/807/455/24                                                Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2024 року                                                 місто Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Стариченка М.П. (в режимі відеоконференції), розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Стариченка М.П на постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 8 квітня 2024 р., якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого (згідно протоколу) у Шевченківському ТЦК на посаді водія, військове звання «старший солдат», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 17000, 00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що 09.12.2023 року о 23.54 годині, у м.Запоріжжя по вул. Чарівна, біля буд. 153 б, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrolet Matiz, номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 6820». Результат позитивний - 1,45 ‰. Тест №2272. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом паркування без порушень ПДР. Про повторність попереджений. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Стариченко М.П., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що суд при розгляді даної справи допустив формальний підхід та як наслідок ухвалив незаконне та необґрунтоване рішення, з огляду на наступне.
Так сторона захисту зазначила, що поза увагою суду залишився факт тощо, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 та факту його зупинки.
Не заперечуючи факту перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, сторона захисту стверджує, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а спав у ньому. Фари транспортного засобу були вимкнені, двигун заглушений, автомобіль не здійснював рух. Разом із цим, відеозаписом події зафіксовано, як ОСОБА_1 повідомляє працівників поліції, що спав в автівці. Здійснює телефоні дзвінки знайомому, з яких зрозуміло, що він чекає на друга, щоб той доставив його за відповідною адресою. Між тим, судом були залишені поза увагою вказані обставини.
Звертає увагу суду, що в порушення Інструкції відеозапис події, який зафіксований на боді-камери працівників поліції відображає лише події в службовому автомобілі працівників поліції, відрізки спілкування з ОСОБА_1 та оголошення вже складеного протоколу про адміністративне правопорушення. Отже вважає, наявний у справі відеозапис ставить під сумнів законність проведених працівниками поліції процесуальних дій та позбавляє можливості об`єктивно перевірити обставини, пов`язані з виявленням та фіксацією адміністративного правопорушення.
Крім зазначеного, посилається на порушення процедуру огляду ОСОБА_1 , а саме: не оголошення працівником поліції ознак алкогольного сп`яніння, виявлених у ОСОБА_1 та не вручення йому копії акту огляду. Разом із цим, ОСОБА_1 не було запропоновано проходження огляду в медичному закладі, внаслідок чого відмови від проходження такого огляду він не надавав, а тому були відсутні підстави для складання протоколу за ст. 130 КУпАП.
Отже вважає, що проходження огляду на стан сп`яніння не відповідало законодавчо встановленій процедурі, що є підставою для закриття провадження у справі.
На підставі вищевикладеного, просить постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 8 квітня 2024 року відносно ОСОБА_1 скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Враховуючи обізнаність  ОСОБА_1 про час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції, присутність його захисника – адвоката Стариченка М.П., який зазначив про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_1 , суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 , що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.
У судовому засіданні апеляційного суду адвокат Стариченко М.П. підтримав апеляційну скаргу та додав, що відеозаписом події не зафіксований факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. При цьому, в службовому автомобілі працівників поліції є відеореєстратор, яким здійснюється фіксація зупинки транспортних засобів. Між тим, працівниками поліції не зафіксовано зупинку ОСОБА_1 та його автомобіль не здійснював рух.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши записника ОСОБА_2 – адвоката Стариченка М.П., перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.
Висновки суду щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, за обставин відображених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 621350 від 10 грудня 2023 р. підтверджується:
- роздруківкою до протоколу з приладу «Драгер» 6820 від 10 грудня 2023 р. з результатом 1,45‰ (а.с.2а);
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який особисто підписаний ОСОБА_1 без заперечень (а.с.3);
- відеозаписом події.
Дослідивши вказані вище докази, суд встановив, що у ОСОБА_1 працівниками патрульної поліції виявлені ознаки сп`яніння у вигляді: запаху алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук 
З дотриманням встановленого законом порядку, поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу було проведено огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу газоаналізатора Alcotest Drager 6820 за згодою ОСОБА_1 за результатами якого встановлено його перебування в стані алкогольного сп`яніння, результат тесту - 1,45 проміле.
Доводи сторони захисту, що при огляді ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції не оголошувались відповідні ознаки сп`яніння та те, що останній не керував транспортним засобом, а лише спав у ньому, проаналізувавши зібрані по справі докази, суддя апеляційного суду відхиляє через їх спростування зафіксованими відеозаписом обставинами.
При цьому, особливості цього провадження дійсно засвідчують відсутність фіксації щодо керування  ОСОБА_1 транспортним засобом, однак факт керування підтверджується іншими доказами у справі, які суд не може залишити без уваги.
Так відеозапис, наявний на технічному носії, наданий у достатньому об`ємі задля розуміння обставин, які є важливими у контексті складеного відносно  ОСОБА_1 протоколу.
Вищезазначеним відеозаписом події, зафіксовано перебування ОСОБА_1 в транспортного засобу на місці його зупинки. ОСОБА_1 не висловлює заперечень щодо керування ним автомобілем. Навпаки, на запитання працівника поліції, чому він їде у комендантську годину він відповідає, що прямує за адресою: вул. Полякова, 5б, забирати побратима (час запису 01.24.40). При спілкуванні із ОСОБА_1 працівники поліції виявляють у нього ознаки алкогольного сп`яніння та оголошують їх. ОСОБА_1 не заперечує вживання алкогольних напоїв. На пропозицію працівників поліції пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» спочатку надає відмову, далі згоду. При цьому, прохає працівників поліції не складати до завтра протокол про адміністративне правопорушення. Далі, зафіксована процедура огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», результат огляду 1,45 проміле. Відсутність з боку ОСОБА_1 заперечень щодо результату проведеного тесту. Розяснення працівниками ОСОБА_1 його процесуальних прав. Складання протоколу.
На переконання судді апеляційного суду, працівниками поліції було в повній мірі дотримано процедуру проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, визначену ст.266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а зафіксовані відеозаписом факти наявні у достатньому об`ємі задля встановлення обставин, які мають значення у рамках даної справи.
На переконання судді апеляційного суду факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаний час та у зазначеному місці не викликає сумніву, а позиція сторони захисту спрямована на уникнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення.
Твердження апелянта про недопустимість наявного у справі відеозапису через те, що він має перерви є безпідставним, оскільки наявним у справі відеозаписом безперервно зафіксовано саме ті обставини, які мають значення для встановлення обставин справи згідно викладеної у протоколі суті правопорушення.
Доводи апеляційної скарги щодо не вручення працівниками поліції ОСОБА_1 копію акту огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, не спростовують факту вчинення правопорушення та не є обставиною, яка впливає на кваліфікацію його дій.
Щодо тверджень апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не було запропоновано проходження огляду у медичному закладі, слід зазначити наступне.
Відповідно до розділу 1 п. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Із відомостей акту огляду ОСОБА_1 на виявлення стану алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який міститься в матеріалах справи вбачається, що з результатами проведеного огляду ОСОБА_1 погодився, про що поставив свій власний підпис (а.с. 3).
Отже, за наявності відповідної згоди ОСОБА_1 з результатами проведеного огляду на місці зупинки транспортного засобу, працівниками поліції обґрунтовано не було запропоновано водію пройти огляд у закладі охорони здоров`я.
Суд першої інстанції дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Суддя апеляційного суду зауважує, що сукупність досліджених доказів засвідчує обґрунтованість висновків суду першої інстанції з приводу доведеності провини ОСОБА_1 і їх відповідність критерію достатності для такого висновку.
Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, належним чином вмотивовані, повністю відповідають фактичним обставинам справи, суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке є безальтернативним.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -
П О С Т А Н О В И В:

       Апеляційну скаргу адвоката Стариченка М.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 8 квітня 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                         В.Я. Рассуждай

Дата документу  Справа № 336/13151/23