УХВАЛА
20 травня 2024 року
м. Київ
справа № 742/2515/20
провадження № 51-2625 ск 24
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                    ОСОБА_1 ,
суддів:                                               ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_4 , яка брала участь у судовому провадженні з перегляду вироку в апеляційному порядку, на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 26 лютого 2024 року щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,
установив:
відповідно до змісту оскаржуваної ухвали апеляційного суду, за результатами розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах засуджених, вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 18 вересня 2023 року щодо  ОСОБА_5 та ОСОБА_6 апеляційним судом змінено, перекваліфіковано дії останніх з ч. 2 ст. 162 КК  України на ч. 2 ст. 125 та ч. 1 ст. 162 КК України і за вчинення цих кримінальних правопорушень призначено кожному окремо покарання із застосуванням ст. 70 КК України та на підставі ст. 49, 74 КК України звільнено засуджених від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності. В  іншій частині вирок залишено без зміни.
Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції прокурор подав касаційну скаргу.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів касаційного суду дійшла висновку, що касаційну скаргу прокурора необхідно залишити без руху, встановивши скаржнику строк для усунення недоліків з огляду на таке.
За змістом пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі має бути наведено: обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Посилаючись на незаконність судових рішень особа, яка подає касаційну скаргу, повинна належним чином обґрунтувати свої доводи та зазначити вимоги, які мають узгоджуватись із повноваженнями суду касаційної інстанції. 
Проте прокурор подав касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, порушує питання про зміну ухвали апеляційного суду шляхом застосування до ОСОБА_6 та ОСОБА_5 положень п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України та просить звільнити засуджених від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо останніх закрити.
На обґрунтування своїх вимог зазначає, що у даному випадку ухвалення апеляційним судом рішення про звільнення засуджених від призначеного покарання за строками давності, за наявності їх згоди, як вважає прокурор, на закриття кримінального провадження(у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності), є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Тому, просить касаційний суд врахувати наведене, змінити судове рішення та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з підстав передбачених п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.
Однак, порушуючи зазначене питання, прокурор не враховує порядок ухвалення рішення про закриття кримінального провадження визначений ст. 440 КПК України та умови передбачені цим Кодексом щодо можливості звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у суді касаційної інстанції, а тому не формулює належним чином свої вимоги, які б узгоджувались із повноваженнями суду касаційної інстанції та обґрунтуванням наведеним у скарзі.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою прокурора.
Тому, керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу прокурора необхідно залишити без руху, надавши скаржнику десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.
При повторному зверненні до суду касаційної інстанції прокурором має бути підтверджено, що не пропущено цей строк.
На підставі викладеного та керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу прокурора Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_4 , яка брала участь у судовому провадженні з перегляду вироку в апеляційному порядку, на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 26 лютого 2024 року щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишити без руху, надавши скаржнику десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.
У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                        ОСОБА_2                          ОСОБА_8