УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/2296/22 Головуючий у 1-й інст. Єригіна І.М.. 
Категорія 39 Доповідач Талько О. Б. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді:         Талько О.Б., 
суддів:                         Павицької Т.М., Микитюк О.Ю.,
за участю секретаря     Антоневської В.В.,

розглянувши у  відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 295/2296/22 за позовом представника ОСОБА_1 – адвоката Могильницького Віктора Юрійовича, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – адвоката Могильницького Віктора Юрійовича, на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 22 січня 2024 року, постановлену під головуванням судді Єригіної І.М.,

в с т а н о в и в :

У лютому 2022 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Могильницький В.Ю., звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 6 березня 2018 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір позики, за умовами якого останній надано у позику 60000 дол. США, строком до 6 березня 2019 року. На момент передачі грошових коштів ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 , який є солідарним боржником у спірних правовідносинах.
Оскільки у встановлений строк відповідачі не сплатили суму боргу за договором позики, просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку 60000 дол. США заборгованості та три відсотки річних у розмірі 5316,17 дол. США.
Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 18 квітня 2022 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 10 год. 9 серпня 2022 року.
Ухвалою суду від 27 жовтня 2022 року задоволено клопотання представника ОСОБА_2 та призначено у справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Житомирського відділення Київського НДІСЕ. На вирішення експертизи поставлено наступні питання: Чи належить ОСОБА_2 підпис, який міститься на договорі позики від 6 березня 2018 року? Чи виконаний ОСОБА_2 підпис, який міститься на договорі позики від 6 березня 2018 року?
На час проведення експертизи зупинено провадження у справі.
10 січня 2023 року на адресу суду надійшло клпотання експертів про надання додаткових матеріалів.
Ухвалою суду від 19 січня 2023 року поновлено провадження у справі та призначено судове засідання на 10 год. 30 січня 2023 року.
Ухвалою суду від 18 квітня 2023 року задоволено клопотання представника ОСОБА_1 та доручено експертам Київського НДІСЕ провести призначену ухвалою суду від 27 жовтня 2022 року судову почеркознавчу експертизу за наявними в матеріалах справи документами. 
Для проведення експертизи надано матеріали цивільної справи №295/2296/22.
Згідно з висновком експерта за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи від 18 вересня 2023 року підпис від імені ОСОБА_2 у договорі позики від 6 березня 2018 року, виконаний не ОСОБА_2 , а іншою особою.
Ухвалою суду від 28 вересня 2023 року провадження у справі поновлено та призначено судове засідання на 9 год. 30 хв. 22 листопада 2023 року.
22 січня 2024 року від представника позивача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.
Цього ж дня представник ОСОБА_3 подав заяву про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, в якій просив стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20000 грн.
Ухвалою Богунського районного суду від 22 січня 2024 року позовну заяву залишено без розгляду.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на надання професійної правничої допомоги у розмірі 15000 грн.
В апеляційній скарзі представник позивача — адвокат Могильницький В.Ю., посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу в частині стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрат на професійну правничу допомогу.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд безпідставно застосував положення частини п`ятої статті 142 ЦПК України, якою передбачена можливість відшкодування відповідачеві витрат на професійну правничу допомогу при вирішенні питання про залишення позову без розгляду лише у разі необґрунтованих дій позивача. Однак, ухвала не містить жодних посилань на необґрунтовані дії позивача, який скористався своїм право та звернувся до суду із заявою про залишення позову без розгляду.
Стверджує, що після відкриття провадження у даній справі його довіритель зустрівся у Республіці Польща із ОСОБА_2 , яка пообіцяла повернути борг. Отже, можливість вирішення спору у позасудовому порядку зумовила позивача подати до суду заяву про залишення його позову без розгляду.
Вирішуючи питання про відшкодування витрат на правничу допомогу, суд не врахував правовий висновок, який міститься у постанові Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі №521/3011/18.
В судовому засіданні адвокат Могильницький В.Ю. підтримав апеляційну скаргу.
Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
При вирішенні питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд першої інстанції дійшов висновку про те, що у даному випадку слід застосувати правила частини п`ятої статті 142 ЦПК України й стягнути із позивача на користь ОСОБА_3 15000 грн.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком.
Так, частиною п`ятою статті 142 ЦПК України передбачено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
За змістом частини дев`ятої статті 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є добросовісним звернення позивача до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.
Із системного тлумачення положень частин п`ятої, шостої статті 142, частини дев`ятої статті 141 ЦПК України виходить, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.
Саме такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі №521/3011/18, на яку посилається представник позивача в апеляційній скарзі. 
При зверненні до суду із заявою про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу представник ОСОБА_3 не зазначив, які саме дії позивача у цій справі були необґрунтованими, що є підставою для застосування положень частини п`ятої статті 142 ЦПК України.
Звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом, а також його дії, спрямовані на нахист свого, як він вважає, порушеного права, не свідчать про зловживання ним своїми процесуальними правами й не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою його обов`язок відшкодувати понесені ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу.
Таким чином, відсутні підстави для відшкодування витрат відповідача на професійну правничу допомогу на підставі частини п`ятої статті 142 ЦПК України.
Враховуючи вищезазначене, ухвала в частині вирішення питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення,- про відмову у задоволенні заяви адвоката Гуртовенка Р.М. про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу.
В іншій частині ухвала не оскаржується, отже не є предметом апеляційного перегляду.

Керуючись ст.ст.259,268,367,368,374,376,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ: 

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 — адвоката Могильницького Віктора Юрійовича, задовольнити.
Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 22 січня 2024 року в частині стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 компенсації витрат на надання професійної правничої допомоги у розмірі 15000 грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення,- про відмову у задоволенні заяви адвоката Гуртовенка Романа Михайловича про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: